267 
adskillige andre Strandsten, hvis Tilstedeværelse ved Sydgronlands 
Kyster ikke godt kan forklares paa anden Maade. Rode Sand- 
sten findes saaledes hyppig løse ved Stranden baade paa Ost- 
og Vestkysten, og, naar bortsees fra dem, der af Landis og 
Drivis ere førte udover Egnen Syd for Fjordene /galiko, Tunug- 
dliarfik og Sermilik, hvor red Sandsten er faststaaende!), og 
dem, der som Slibesten ere blevne spredte omkring i Gronland, 
forklares Tilstedeværelsen af de andre simplest, naar Storisen 
tages til Hjælp, og det kan den, thi Nansen?) har fundet rød 
Sandsten paa et Isfjeld under Grønlands Østkyst. 
Laube?) er kommen til et andet Resultat om Storisens 
Transport af Ler, Grus og Sten, end jeg; han mener, at be- 
lastede Ismasser ere meget sjeldne i den. Han saae i det 
Aars Tid, han rejste i Storisen, kun 2 eller 3 Gange Isfjelde 
og kun een Gang en Isskodse med paaliggende Grus og Sten‘). 
3. Da de let kjendelige basaltiske Mandelsten, der som Strandsten 
findes ved det sydligste Grenlands Kyster, ganske sikkert ere aflejrede af 
Storisen, vilde det være interessant at vide, om de ogsaa forekomme i 
de hævede Havstokke i Julianehaabsegnen; hvis de nemlig forekomme 
der, vil det være et meget stærkt Indicium for, at Danmarksstrædet, 
gjennem hvilket Storisen neddriver, allerede var til, den Gang Hav- 
stokkene dannedes. Dette vil eventuelt atter kunne faae Betydning for 
Spørgsmaalet, om der, som Adskillige antage, i den postglaciale Tid har 
været Landforbindelse mellem Grønland og Island. Jeg har intet Sted 
fundet de basaltiske Mandelsten højere oppe end en Snes Fod over 
den nuværende Havstand, altsaa ikke højere, end man ofte seer Isstykker 
slyngede op paa Kysten. 5 
1) Se Steenstrups geologiske Kaart i Meddel. om Gronl. И. 
2) Nyt Magasin for Naturvidenskaberne XXVIII, S. 58. 
3) Geol. Beobachtungen, $. 25—39. 
*) Han vil derimod med flere af sine Rejsefeller have seet Sæler, der ufri- 
villig vare blevne vippede op paa Toppen af et Isfjeld, idet dette ved sin 
Kalvning hævede sig op over Vandskorpen, hvorunder det havde ligget, 
da det endnu udgjorde Enden af en Bræ. Denne formentlige lagttagelse 
morede meget Gronlændere ved Nanortalik, hvem jeg fortalte om den, 
og den er ogsåa saa kostelig, at den fortjener at gjengives med Laubes 
egne Ord: «In der Nahe des Puisortok-Gletschers auf 64° 22" М. Br., be- 
merkten wir am 8. März einen hohen, steilwändigen Eisberg mit schmut- 
zigen Streifen, auf welchem einige schwarze Körper lagen. Mehrere 
