298 
har hvilet, saa at dette ter antages at have været indenfor 
Grønlands Østkyst — den eneste rimelige Forklaring paa de 
under saadanne Omstændigheder mærkværdig rolige Vejrforhold 
ved Cap Dan og Cap Farvel. For Fuldstændighedens Skyld 
skulle vi blot tilføje, at de vestgrønlandske Stationer, som sæd- 
vanligt om Vinteren, havde Gradient mod Syd, Lufttrykket aftog 
fra 766mm ved Upernivik til 761™™ ved Ivigtut med overvejende 
østlige Vinde. 
Vi skulle dernæst omtale den daglige Forandring i 
Lufttrykket, et Spørgsmaal af stor Interesse i den meteoro- 
logiske Videnskab. Allerede længe havde man vidst, at Baro- 
metret i de tropiske Egne i Almindelighed forandrer sig saa 
regelmæssigt i Løbet af hvert Døgn, at man, ifølge Humboldt, 
kan stille sit Uhr derefter med en Nøjagtighed af 15—17 Mi- 
nutter. Endvidere har man paa Breddegrader som Londons og 
St. Petersborgs fundet en regelmæssig daglig Stigen og Falden 
i Barometret, skjøndt disse Steder ligge i Egne, hvor de van- 
drende Minima høre hjemme, hvor altsaa Barometret den ene 
Dag staar roligt, den næste uroligt uden nogen tilsyneladende 
Regelbundethed, idet Lufttrykket kan aftage langsomt eller 
stærkt, snart om Dagen, snart om Natten, naar et Stormcentrum 
nærmer sig, for senere, naar dette er passeret, atter at stige 
mere eller mindre hurtigt, hvad enten Solen er over Horizonten 
eller ikke. Kun kan man ikke, som i de tropiske Egne, finde 
nogen daglig Gang i Lufttrykket af en enkelt Dags Observa- 
tioner, den maa udledes af hele Maaneder eller endnu længere 
Tidsrum. | 
Medens Forskjellen mellem den højeste og laveste Stand i — 
Gjennemsnit ег с. 37" i den tropiske Zone, fandt man kun en 
Sjettedel heraf i London og en endnu ringere Forskjel i St. 
Petersborg, saa at man herefter ikke haabede at kunne paavise 
nogen daglig Gang i Lufttrykket, naar Observationsstedet laa 
længere mod Nord end de nævnte Steder, og navnlig ikke paa 
den Tid af Aaret, da Solen i længere Tid slet ikke kommer op 
