321 
tede Straaletepper som ved et Trylleslag, ofte var hele den 
nordlige og ofte hele den sydlige Himmel bedekket med straa- 
lende Nordlys, medens den anden Del af Himlen var belgmerk. 
Snart saaes Nordlysene som lysende Kanter paa de forrevne 
Skyer drive afsted med disse for Nordveststormen, og snart var 
hele Himlen som oplyst af et ganske svagt Skjer, uden at man 
kunde gjøre Rede for, om det var Nordlysskjer eller ej. Ogsaa 
i Farvespil, Lysintensitet og Lysbevegelse er der evig Vexlen. 
Farverne spille mellem hvidt, gult og sjeldnere rødt og grønt; 
den almindelige Farve er hvid med et ganske svagt gulligt Skjær. 
Den røde og grønne Farve er temmelig sjelden og kommer kun 
frem, naar der er særligt Liv i Nordlysene og disse komme tæt 
_ пе til Jordoverfladen. Ogsaa Lysintensiteten er stærkest ved 
de laveste Nordlys, hvad der jo er ganske naturligt. Egen- 
bevægelsen er absolut overvejende fra den nordlige Himmel til den 
sydlige, idet 71 pCt. af de iagttagne Egenbevegelser af Nord- 
lysene er fra omtrent Nord til Syd, 19 pCt. fra Syd til Nord, 
8 pCt. fra Vest til Øst og 2 pCt. fra Øst til Vest. Lysbevæ- 
gelsen er i Regelen tværs paa den magn. Meridian, kun meget 
sjeldent parallel med denne. 
De under 2 nævnte Observationer af Nordlysenes absolute 
Hojde over Jordoverfladen anstilledes kun den anden Vinter. 
Expeditionen raadede nemlig den første Vinter ikke over In- 
strumenter, der egnede sig til disse Maalinger, men i Efter- 
aaret 1884 modtoges 2 store Nordlystheodoliter, tilhørende 
Godthaabs-Expeditionen. Bestyrer af meteorologisk Institut, Adam 
Paulsen, der selv har anstillet meget værdifulde Maalinger af 
Nordlysenes Højde ved Godthaab, interesserede sig meget for 
dette Spørgsmaal,. der var optaget paa de internationale Polar- 
expeditioners Program; Godthaabs - Expeditionen var imidlertid 
den eneste af de internationale Expeditioner, der anstillede 
IX. 21 
