327 
Former. Kronen var dog ved Angmagsalik kun sjeldent rigtig 
udviklet. 
Vil. Rogsojle ligner i Omrids og Bevægelse en stærkt 
lysende Rogmasse, der udskyder sig fra Jorden omtrent i mag- 
netisk Øst (eller Vest) og som, idet den udbreder sig opefter, 
seer ud som om den bevægedes af en svag Vind. Skyder den 
sig højt op paa Himlen, kan den gaa over til Bue eller Drapperi, 
eller opløses i Lysskyer. 
УШ. Straalebundter ere meget almindelige. De flamme 
op og forsvinde et Øjeblik efter for strax igjen at vise sig et 
andet Sted. De bestaa af adspredte Lysstraaler af forskjellig - 
Længde, men som alle pege mod magnetisk Zenith. De kunne 
saavel optræde enkeltvis som i stor Mængde, og kunne i sidst- 
nævnte Tilfælde gaa over til at blive Baand, Drapperier eller 
Krone. 
For at komme til Kundskab om Nordlysenes Optræden i de 
forskjellige Maaneder har jeg i Tabel I for hver Maaned opført 
a) det Antal Nætter, i hvilke der er observeret Nordlys, b) det 
Antal Timer, hvori der er observeret Nordlys og c) Antallet af 
observerede Nordlys. Man vil se, at Februar Maaned i alle tre 
Rubriker staar med en betydelig Majoritet. Tillige er i Tabellen 
optaget for hver Maaned d) Middel-Skydække, e) Antallet af helt 
overtrukne Nætter (fra Kl. 4 EM. til Kl. 8 næste FM.), og f) An- 
tallet af observerede Timer med Skydække = 10. Af disse tre 
Rubriker sees, at Februar har været den mest skyfri Maaned. 
Jeg har dog ikke fundet tilstrækkelig Anledning til at reducere 
Antallet af Nordlys til Ensartethed af en af de tre ovennævnte 
Rubriker med Skymængde, thi andre Forhold, som det vil være 
vanskeligere at reducere for, kunne spille en nok saa betydelig 
Rolle, f. Ex. Arten og Tætheden af Skyerne, og Længden af den 
mørke Tid af Døgnet. 
Endvidere er paa Tabel I angivet Størrelsen af Middel- 
Intensiteten, der, som man seer, er størst i Maanederne No- 
vember, Januar og Februar. 
