11 
“4 teriale, saa fremgaaer det af Tabellen, at Mendene naa den 
. storste Højde mellem det 26de og det 30te Aar, medens Kvin- 
"derne allerede naa den mellem det 21de og det 25de. Sammen- 
| stillingen bliver forøvrigt yderligere irrelevant ved den Om- 
stændighed, at de enkelte Individers Alder ifølge Forholdenes - 
Natur kun hår kunnet angives ved Skjøn. 
Legemets almindelige Proportioner, dets forskjellige større 
Bestanddeles relative Dimensioner, er et af den komparative 
Anthropometries svageste Punkter. Ved Anvendelsen af talrige 
forskjellige Methoder har man rundt om i Verden tilvejebragt 
et overvældende stort Materiale af enkelte Maalinger, men man 
har ikke kunnet beherske de stedse voxende Masser, og de 
positive Resultater af alt dette Arbejde ere derfor endnu af 
højst problematisk Værdi. En nøjagtig Udmaaling af mange af 
de Dimensioner, hvorom der her er Tale, kræver en anatomisk 
Indsigt og en Øvelse, som kun de færreste af Undersøgerne ere 
i Besiddelse af, og i mange Tilfælde har hverken Indsigt eller 
Øvelse kunnet overvinde de tekniske Vanskeligheder fuldstændigt. 
Mere end om noget andet gjælder disse Bemærkninger om det, 
hvormed vi her først skulle beskjæfttige os, Lemmernes relative 
Længde, og et fuldstændig tilfredsstillende Udbytte af dette 
- Afsnit vil derfor heller ikke kunne ventes. 
Det bedste Udtryk for Lemmernes Forhold hos Østgrøn- 
lænderne foreligger i en skriftlig Meddelelse fra Kapt. Holm, 
hvor det hedder: «Medens Armene ere meget kraftigt udviklede, 
ere Benene mindre udviklede i Forhold til det øvrige Legeme. » 
Hermed er egentlig alt sagt, men til nærmere Forstaaelse maa 
det dog endnu bemærkes, at Armene ikke ere lange, hvorimod 
Benene maa betegnes som korte i Forbindelse med deres lidet 
udviklede Muskulatur (tynde Lægge). 
Det simpleste Udtryk for Armenes relative Længde hår man 
i Favnevidden, den største Afstand mellem de horizontalt 
udstrakte Armes Fingerspidser, men det er ikke saa let at maale 
denne Afstand, som man skulde tro, og navnlig faaer man et 
