68 
folk og større Drenge, saavelsom tilfældige Gjæster, ligge paa 
Vinduesbrixen. | 
Sengetæpperne forferdiges af Sæl- eller Hunde-Skind med 
en Bjorneskindskant foroven. Hvert Foraar, naar Beboerne | 
flytte i Telt, laves nye Tæpper, som oftest af de Over-Pelse, de 
have brugt om Vinteren. Tæppet benyttes med Haarsiden ind- 
efter, og ovenpaa ries alle Slags gamle Klædningsstykker med 
Haarsiden udefter. En hel Familie tildækkes med samme 
Tæppe, medens Gangklæderne benyttes som Hovedpude. 
Hver gift Kone har sin Lampe staaende paa en Platform af 
Sten foran Brixen og ved den ene Side af Familiens Beboelses- 
rum, saaledes at to Nabokoner have Lamperne staaende paa en 
fælles Platform. Lampen er en aflang, flad Skaal, udskaaren af 
Vægsten, og hviler paa en udhulet Træklods, hvori den over- 
flydende Tran opsamles. Træklodsen staaer igjen paa 3 å 4 Ben 
påa Platformen (Tav. XXIV). Som Væge bruges fint hakket 
Mos, der anbringes langs den ene Rand. Spek lægges i 
Skaalen, der gives lidt Heldning mod den Side, hvor Vægen er 
placeret, og ved Hjælp af en Lampepind af Jern med Træ- 
haandtag holdes Vægen brændende med 1 à 2 Tommer høj, klar 
Flamme. 
Udenfor : Lamperne staa Vandballerne, der ere af for- 
trinligt Bodkerarbejde. Staverne ere pløkede til Bunden og 
sammenføjede med Tresom, der gaa skraat fra den ene 
Stave ind i den anden. Langs Overranden ere to og to Staver 
forbundne med Benbeslag. Ballerne ere forsynede med en 
Tverstok, der sidder fast i to forlængede Staver. Vandet 
skaffes tilveje ved et tilskaaret Stykke frossen Sne, der anbringes 
mellem Tværstokken og Randen. Det afsmeltede Vand øses, 
naar det skal bruges, op med en Træøse med langt Skaft. 
omtales, at en Del Grønlændere sov under Brixen. Vi have ikke iagt- 
taget eller hørt noget om denne Skik; men jeg skal dog her bemærke, 
at en Kone omtalte, at hun ofte maatte sove paa Stengulvet, fordi hun 
ikke kunde taale Heden paa Brixen. 
