je 
Kobberem, idet den samtidig med et Haandtag, hvori der er et 
Benleje, der passer til den ovre Ende af Pinden, presses ned i 
en Huling i en Træklods. Der maa altsaa være to Personer 
om at gjøre Ild, idet den ene bringer Pinden til at rotere, 
medens den anden presser den ned i Hulingen (Tav. XXIV). 
Begge støtte Træklodsen ved Hjælp af Fødderne og anvende al 
Kraft paa - Arbejdet. Saasnart der kommer Gnist i Træmelet, 
der dannes i Klodsen, bringes der livlig Glød ved at vifte med 
Haanden, hvorefter Gløden skrabes ud i en egen Slags Mos, 
hvori der pustes Ild. Paa denne Maade kan der gjøres Ild i en 
utrolig kort Tid. 
Udenfor Huset findes Spækgravene, som ere byggede af 
Sten. Undertiden findes der ogsaa et lille Legehus til Børnene, 
forsynet med Husgang, Brix etc. Her have Børnene deres 
Lamper brændende og opholde sig om Vinteren. 
Naar Folk ere paa Rejse og ikke kunne naa frem til de 
sædvanlige Overvintringssteder, blive de ofte nødte til at bygge 
Hus paa øde Strækninger. Disse Huse ere smaa og byggede 
alene af Sten uden Anvendelse af Græstørv, enten fordi der paa 
saadanne Steder ikke findes Græstørv, eller fordi Huset er bygget 
saa sent, at Jorden har været frossen eller snebelagt. Disse 
Stenhuse har man tættet med Sne, som har været opkastet 
omkring dem, og Levninger af saadanne findes ved Jgtutuluk, 
Nuerniagartek og Ukievirajik. 
Man siger, at Folk undertiden have bygget Snehuse til at 
arbejde i, men jeg er ikke sikker påa, om der ikke hermed kun 
er ment Snevolde, bag hvilke man staaer i Læ og arbejder. 
Fra sidste Halvdel af April til Slutningen af September.bo 
Angmagsalikerne i Telt (Тау. XII); i et saadant bo kun ner- 
beslægtede Familier. De rejses over en Buk, hvorpaa der i 
en Halvkreds legges lange Legter, som undertiden med den 
anden Ende hvile paa en Jordvold. Teltet betrækkes med 
store sammensyede Selskind, hvoraf det inderste Betræk 
har Haarene paasiddende og vendende indefter. Herudenpaa 
