75 
Harpunerne ere snart Vingeharpuner, snart have de Dup 
paa Enden. De bevægelige Harpunspidser (igimak) ere af Nar- 
hvaltand eller Bjerneben. Den lose Harpunspids (sawkatak) 
er af Narhvaltand med Jernspids. Vingerne ere af Bjorne- 
ben, snart Laarben, snart Skulderblade. Duppen er af Nar- 
hvaltand eller Ben. Vingeharpunerne ere mellem Vingerne 
forsynede med et Skraaplan, svarende til et lignende paa Kaste- 
træet. Denne Indretning synes at være bedre end Vestlændin- 
genes, hvor en Dup paa Kastetræet griber ind i en Huling 
mellem Harpunvingerne, og antoges ogsaa derfor af vor Kajakmand. 
Fangeblæren, der har været i almindelig Brug indtil for faa 
Aar siden og endnu benyttes, er dannet af to smaa Netside- 
skind, saa at der fremkommer en Dobbelt-Blære. Fordelen ved 
denne fremfor en enkelt stor Blære, som bruges påa Vestkysten, 
er, at naar den ene gaaer i Stykker, holder dog den anden, 
samt, naar Fangeren fra Kajak arbejder med den dræbte Sæl 
for at puste Luft ind i den, for at den kan flyde, kan han støtte sig 
til Blæren, uden at denne kæntrer rundt, hvad man ikke kan gjøre 
ved en Enkelt-Blære. Kajakstolen, hvorpaa Fangeremmen mellem 
Harpunen og Blæren opskydes, er ofte forfærdiget som en Buk, 
der danner et Kors, hvorpaa fremstaaende Benknapper forhindre 
Linen fra at glide ud (Tav. XIV). 
Lændserne ere større og tykkere end de, der bruges paa 
Vestkysten. De ere ofte indrettede til at kaste uden Hjælp af 
Kastetræ. Spidserne ere enten af Ben med en Stump Jern paa 
Enden eller, hvad der er hyppigst, af Jerntøndebaand, som ere 
hamrede runde. De foretrække disse, fordi de frembringe et 
mindre Hul. Lændserspidsen er tilbundet med megel længere 
Kobberemme end paa Vestkysten. 
Spidserne paa Fuglepilene ere undertiden af Ben, og Tak- 
kerne ere forfærdigede af Bjørneben. 
Ligeledes har Rink i «Grønland geografisk og statistisk beskrevet nøj- 
agtig skildret Kajakfangsten. 
