79 
sig som Sælerne. Foran sig. skyde de paa en lille Slæde en 
Harpun, der sidder paa et langt Skaft (Tav. XV). Denne Harpun 
er af samme Slags som den ovenfor nevnte. Ofte tage de 
ogsaa smaa Sæler paa denne Maade med Haanden, uden noget- 
somhelst Vaaben, men ved saadan - Lejlighed kan Sælen give 
sin Angriber nogle ordentlige Skrammer. Denne Fangstmaade 
kaldes: arpok. 
I et af de Sagn, som blev os meddelt, omtales, at der fan- 
gedes Sæler i Garn. Ved nojere Forespørgsel forklaredes, at 
man i gamle Dage fangede Sæler i Garn, som lavedes af Hval- 
barder og fæstedes paa en lang Kobberem, der sattes tværs 
over et smalt Sund eller det Indre af en Fjord. Et saadant 
Garn er for omtrent 50 Aar siden fundet ved Julianehaab hæn- 
gende ved et Isfjeld. Efter Traditionen har Vestlændingene 
ligeledes, før Europæernes Ankomst, fanget Sæler påa denne 
Maade !), ligesom ogsaa denne Fangst udføres af Vest- 
eskimoerne. 
Naar en Mand er paa Fangst, bærer han sin Kniv i en 
Skindskede, der hænger paa det bare Bryst tæt op til Halsen i 
en Rem omkring denne. Med stor Lethed kan han faa fat paa 
Kniven og trække den op igjennem Halskraven paa Pelsen. 
Til Isfangsten benyttes ofte Slæden, paa hvilken Lændseren, 
som her benyttes uden Kastetræ, fastgjøres. Paa Slæden trans- 
porteres Sælerne hjem. 
Narhvalerne komme gjerne i Stimer om Foraaret, gaa ind 
i Fjordene, i Særdeleshed i Sermilik, og fanges med Harpun 
ved de større Vaager i Isen. Fra Kajak harpuneres de, naar 
de ligge oppe i Vandskorpen og udhvile sig efter at have spist. 
Deune Fangst foregaaer om Foraaret, naar Isen er gaaet bort. 
De fleste Bjørne fanges, naar de gaa i Hule eller komme 
ud fra den. Naar Bjørnen opdages, slippes Hundene løs paa 
den og opholde den, indtil Jægeren kan komme til for at stikke 
1) Inspektor Holbolls Betænkning 2%, 1856 hos Rink: Samling af Betænk- 
ninger og Forslag 1856, Side 212, 
