102 
med hende ved Konebytning om Natten og førte hende bort 
med Magt over Isen. 
Da Puitek saae den nye Kone, blev hun, hvad der var 
ganske naturligt, vred og skjændte paa sin Mand. Han blev 
rasende herover, greb hende i Haartoppen og dunkede hende med 
knyttet Neve paa Ryggen og i Ansigtet. Tilsidst greb han en 
Kniv og stak hende i Knæet, saa at Blodet sprøjtede ud. Som 
sædvanligt ved saadan Lejlighed forholdt de andre Husbeboere 
sig ganske rolige ved denne ægteskabelige Strid, medens den 
nye Kone havde sut sig hen i en af de fjernere Familiebaase. 
Dagen efter rejste Sanimuinak 1 daarligt Humør ind i Fjorden 
til Norajik for at spise Narhvalkjød og overlod det til Konerne 
at forliges. 
Da jeg kom i Besøg til Sanzmuinak's Moder og Kone, gav 
Moderen under Pwuitek's Smil og Bifald sin Uvillie tilkjende 
overfor Utukuluk, som opholdt sig i den modsatte Ende af 
Huset. Hun fortalte, at Utukuluk var forskudt af sin tidligere 
Mand og havde derfor bedet Sanımuinak om at tage hende med 
sig, hvilket Ønske han havde opfyldt. Hun havde sovet hos 
Sanimuinak den Nat, men da han var kjert, turde hun ikke 
komme hen i denne Ende af Huset: Moderen sluttede med: 
«at der ikke var Plads til det lange Menneske her» {Sanimuinak’s 
Brixeplads var ikke to Alen bred), «hvad skulde hun her ogsaa, 
hun skulde hellere blive hjemme!» 
Da Sanimuinak efter nogle Dages Forløb kom tilbage, førtes 
der et ret fredsommeligt Liv paa hans Brix med begge Konerne. 
Ved et Besøg hos os vilde han ikke være ved, at han havde 
taget Utukuluk til anden Kone, men sagde, at han havde taget 
hende til Plejedåtter. | 
Nogen Tid efter var han atter hos os, denne Gang sammen 
med Puitek. Han fortalte, at han Aftenen iforvejen havde holdt 
Tornakkunster for at kurere 'sin nye, store Plejedatter for Sting. 
Der rejste sig nu en venskabelig Disput mellem ham og Konen, 
idet hun sagde, at han løj; thi det var hans «anden Kone» og” 
1 ar 
es RE 
