wn ++. “ам 
105 
lide og gjøre da ofte selv Ende paa Lidelsen ved at kaste sig i 
Havet. Ofte er Aarsagen dertil, at deres Nærmeste lade dem 
vide, at «de jo ikke mere have noget at leve for». 
For indvortes Sygdomme haves ingen Midler. Angekok’erne 
foretage mod disse, ligesom mod alle andre Sygdomme, deres 
Kunster, hvorom der senere vil blive talt. Mod udvortes Syg- 
domme anvendes kun meget faa Midler, blandt hvilke jeg skal 
nævne det at indgnide alle Slags Saar med Spek. Danner der 
sig «dødt Kjød» i Saaret, da brændes det bort, enten med Spæk, 
som er holdt i Lampen og derefter hurtig slaaes til Saaret, 
eller man varmer en Kniv i Lampen, dypper den derefter i Tran 
og berører Saaret med den. Endelig skjæres undertiden det 
udøde Kjød» bort med en Kniv. 
Naar et Menneske er død, iføres Liget sine bedste Vinter- 
klæder. Mændene faa Kajakpelsen paa; Hætten trækkes over 
Hovedet, og Pelsen sammenbindes mellem Benene. En Kobbe- 
rem slaaes omkring Benene, og Liget slæbes derefter ud 
gjennem Husgangen uden nogensomhelst Ceremoni, eller, hvis 
dette ег for besværligt, gjennem Vinduet"). Kun den aller- 
nærmeste Familie — en å to Personer — besørger Ligets Paa- 
klædning og Udslæbning; thi de Personer, der have rørt ved" 
Lig, maa i lange Tider afholde sig fra mange Ting. De have 
meget Hastværk med at faa dette Arbejde udført. Deres Frygt 
for at røre ved Lig er saa stor, at der ved Ulykkestilfælde ikke 
er Tale om at røre ved eller hjælpe den Forulykkede, saasnart 
1) | Egedes: «Grønlands Perlustration» (Side 84) anføres om de hedenske 
Grønlændere paa Vestkysten: «Dersom nogen døer i Hus, da maa han 
ikke bæres ud af Gangen — — —, men tages ud af Vinduet; og, døer 
han i Telt, tages han bagud.» Denne Skik fandtes ogsaa hos Nord- 
boerne. I «Eyrbyggja» (Gr. В. M. III, S. 639) findes følgende: «Derefter 
svøbte han et Klæde om Thorolfs Hoved og gjorde alt det ved Liget, 
som hørte til den Tids Skikke. Derefter lod han et Hul bryde paa 
Væggen bagved den Døde og bragte ham ud derigjennem.» I en An- 
mærkning i Gr. h. M. til dette Sted staar (S. 728): «Denne Skik om- 
meldes i flere Sagaer som brugt af de hedenske Islændinger.» 
