122 
med tunge Skridt og brøler «amo». Et lignende Væsen, som 
fungerer paa samme Maade, brøler «unga». Det hedder Unga- 
tortok og er paa Størrelse som et lille Barn. 
Ligeledes fortælle alle Angekok’erne om Angekokbjørnen. 
Den er meget større end en almindelig Bjørn, men saa mager, 
at alle Ribbenene kunne sees paa den. Den erhverves ved 
Slutningen af Læretiden, idet den opspiser Angekok'en med 
Hud og Haar. Bagefter kastes han op igjen, Ben for Ben, 
indtil hele Skelettet er samlet. Dette faaer da Kjød paa og bliver 
levende igjen (se Sanzmuinak's Fortælling om, hvorledes han blev 
Angekok, Nr. 46). 
Hver Angekok har sin Tornarsuk og Aperketek, der ogsaa 
fungere som hans Aander. Tornarsuk besvarer Spørgsmaal, 
som henvendes til den, og spiser de røvede Sjæle, hvorfor den 
ofte er ganske rød af Blod"). Aperketek er Mellemmand mellem 
Angekok’en og hans Tornarsuk; han modtager Spørgsmaal til 
og afgiver Svar fra Tornarsuk?) 
I den Tid, Lærlingen søger at faa Omgang med Aanderne, 
maa han holde en særlig Diet, nemlig ikke spise Indvolde af 
Dyr, tillige maa han ikke arbejde i Jern og fremfor alt 
ikke „aabenbare for nogen, at han lærer at blive Angekok. I 
Læretiden tilegne de sig et særegent Sprog, som de sige, at de 
lære af Jnersuak’erne. 
Hvis de, efterat Læretiden er til Ende, ikke give sig til- 
kjende som Angekok'er, da kunne de ikke blive det, men maa 
arbejde paa at blive 7/zsitsok'er 9: Hexe, som ere meget 
frygtede og hadede. Læretiden beløber sig ofte til en halv 
Snes Aar. 
For at være en dygtig Angekok, der kan lade saa mange 
1) Den Betydning, som gamle Forfattere fra Vestkysten af Grønland have 
tillagt Tornarsuk, nemlig at han skulde være et Væsen, der stod som 
Herre over Tornak'erne, have vi aldrig kunnet erfare noget tilsvarende om. 
2) I «Udtog af Missionair P. Kragh's Dagbog, Iste Del Side 96, nævnes 
«apersortut — Hexe, som adsporge Aanden». 
