128 
fortælle det til Nogen, førend jeg kom til Landet hinsides 
Havet. 
= Fire Maaneder senere blev hans Kone syg. Han hen- 
vendte sig til mig, for at jeg skulde helbrede hende. Jeg saae 
mig imidlertid ikke istand til at opdage, hvad hun fejlede, og 
kunde derfor ikke give hende noget Middel. Sanimuinak troede 
ikke, at jeg var magtesløs overfor Konens Sygdom og sagde, 
at han nok skulde betale mig godt. Efter min gjentagne Næg- 
telse sagde han til mig, at han vilde gjøre Angekokkunster, og, 
hvis Konen derefter blev rask, vilde han tro paa Kunsterne. 
Sanimuinak's Broder, Narsingertek, var ogsaa Angekok. Da 
jeg spurgte ham, om han var Angekok, svarede han undvigende, 
at han kunde gjøre nogle Kunster. Jeg gjorde da den Be- 
mærkning, at hans Broder Sanzmuinak altsaa var større Angekok. 
Saasnart Narsingertek mente at have bemærket, ‘at vi troede paa 
Sanimuinak’s Historier og Kunster, begyndte han at fortælle 
os om alle sine Aandesyner. Medens Broderen efterhaanden 
indviede mig i alt, Angekokvæsenet vedrørende, holdt Nar- 
singertek stadig paa sin Værdighed. Skjendt han ikke kunde 
udrette mange Kunster, holdtes han dog i Ære som Angekok ; 
thi Husherren, den gamle hæderlige Xutuluk, havde engang selv 
seet Narsingertek i Folgeskab med sin Tartok, en Inersuak, ude 
påa Havet. Kutuluk havde tillige flere Gange havt en daarlig 
Arm, som var blevet helbredet ved Warsingertek's Kunster. 
Det første, vi hørte om Angekok'er ved Angmagsalik, var, 
at de vare nogle store Løgnhalse. Mange Folk gjøre ogsaa 
Nar af dem og deres Færd; men til Trods herfor tro dog de 
fornuftigste Folk paa deres Forbindelse med Aandeverdenen, og 
Angekok'erne tro ofte paa hverandre indbyrdes, uden dog at 
vide, paa hvad Maade Kunsterne kunne virke. Jeg anseer det 
derfor ikke for umuligt, at man bagvaskede Angekok'erne for 
at insinuere sig hos os; thi Rygtet om Europæernes tidligere 
Optræden overfor Angekok'erne har mulig naaet op til dem. 
Angekok'erne nyde ingen særlig Agtelse eller Ærbødighed af 
