129 
de andre; men man troer paa dem af Frygt for den Skade, som 
de kunne gjøre ved deres Kunster. 
Man vil se af det Foregaaende, at Angekok-Forestillin- 
gen mest bestaaer i Vedkommendes Evne til at gjøre saa 
megen Larm og Spektakler som muligt og i at tale paa 
kunstig Maade og under kunstige Lydforhold. Naar der 
siges, at Trommen af sig selv dandser rundt om Hovedet paa 
Angekok’en, da bestaaer det i, at Udøveren med Haanden 
fører den rundt, dunkende sig selv med Haandtaget paa Hovedet, 
hvorved det lyder, som om Trommen slaaes. Medens Trommen, 
naar Lamperne ere tændte, aldrig slaaes paa anden Maade end 
med Stokken paa Randen af Træringen, saa udføres Tromningen 
under Angekokkunsterne ved at rokke Trommen paa den flade 
Sten, hvilket kan gjøres med Albuen eller Benet, hvorved 
Hænderne blive frie, og det lyder, som om Trommestokken 
brugtes med en utrolig Færdighed. Naar Angekok’en slaaer paä 
den løse, flade Sten, hvorpaa Trommen ligger, giver det en 
meget dump og mystisk Klang. 
Rebet, hvormed Angekok'en surres, bindes i en Slags Lokker, 
som vel strammes særdeles haardt, men som kunne løsnes og af- 
smøges ved at tvinge Armene længere sammen, saa at det gjøres 
muligt at arbejde Hænderne fri. 
Ved at tale og synge ned mellem de hule Rum under store 
Sten, idet man lader Lyden følge langs med Trommestokken, frem- 
bringes Roster fra Underverdenen.  Sanimuinak gav en Aften i 
vort Hus ved tændt Lampe Prøve paa Bugtalen, idet han lod 
sin Zartok tale udenfor Huset. De knastørre Skind, der hænge 
for Indgang og Vindue, kunne selvfølgelig frembringe en højst 
besynderlig og stærk Larm. 
Som sagt, Angekok'ens nærmeste Hensigt med Kunsterne 
er at fremkalde et dæmonisk, nervepirrende og mystisk Indtryk 
paa Tilhørerne. Som Bevis paa det Indtryk, som Angekok’erne 
gjøre ved deres Kunster, kan følgende Tildragelse tjene. Nar- 
singertek's Specialitet under hans Angekokkunster var at se en 
x. 9 
