133 
Der var kun een Angekok for Øjeblikket, som almindelig 
апзааез for en stor Angekok, nemlig Avgo ved Sermiligak; men 
han er nu saa gammel, at han ikke rigtig duer lengere. Naar 
hans Tartok indfandt sig, rystede hele Huset. Han kunde flyve 
til Maanen og hente Born, og han havde berovet en stor 
Mengde Mennesker deres Sjæl. Engang, fortælles der, blev 
han under Angekokkunsterne greben af en Bjørn, der slæbte 
ham ned til Stranden, hvor en Hvalros huggede Tænderne i 
ham, slæbte ham ud til Horizonten og fortærede ham der. 
Benraden vendte tilbage og mødte paa Vejen Kjødstumperne, 
som efterhaanden voxede paa ham og tilsidst ogsaa Øjnene, 
saa at han kom hel tilbage. 
Dette er den eneste nulevende Angekok, som har kunnet 
gjøre saa gode Kunster. Gamle, fornuftige Folk ryste paa Hovedet 
af de nuværende Angekok'er og sige, at de du ikke noget, 
men vide at fortælle vidunderlige Historier om Angekok'ernes 
mærkelige Dygtighed i gamle Dage, f. Ex. at skære Halsen over 
paa sig selv, derefter stryge Haanden forbi Halsen og blive rask 
igjen. i 
Den ovennævnte, ildeberygtede Angekok Avgo kom til mig 
og fortalte uopfordret, at han rigtignok i sine unge Dage havde 
gjort Angekokkunster, men at han ikke kunde faa Trommen til 
at dandse af sig selv og var derfor ikke Angekok. Sanimuinak, 
fortalte han, kunde derimod faa Trommen til at dandse og var 
altsaa langt større Angekok. Avgo sagde, at han ikke kunde 
helbrede Folk, langt mindre rejse til Maanen og hente Børn. 
Han havde aldrig seet Zimersek’er, Tarajuatsiak'er, Inersuak'er 
eller andre Aander, som de andre Angekok’er. Naar Folk sagde 
om ham, at han røvede Sjæle, saa løj de; thi han var deri 
ligesaa afmegtig som i de andre Ting. Folk bagtalte ham og 
vare onde imod ham, fordi han ikke havde Brodre eller andre 
nære Slægtninge. 
Denne Tilstaaelse har Avgo sandsynligvis gjort for at insi- 
nuere sig hos mig. Da jeg imidlertid aldrig har udtalt mig 
