139 
Den sidste Tupilek lavede han i Foraaret. Han skulde nemlig 
lige til at harpunere en Hvalros, da en anden kom ham i 
Forkjobet og tog den. Han blev vred derover og lavede en 
Tupilek af Hvalrosskind, Stumper af Mandens Fangst og mange 
andre Ting. Den lignede en Hvalros, der havde Fruentimmer- 
buxer paa. Han lavede den, gjorde den levende og lod den 
voxe paa sædvanlig Maade, hvorefter han sendte den ud for at 
dræbe Manden, der havde taget Hvalrossen fra ham. Engang 
senere saae han i /keresarsuak en Hvalros og skulde lige til at 
harpunere den, da han opdagede, at det var Tupelek’en. Den 
gik ind til Strandbredden og iland, hvor den blev til et Men- 
neske. Nogen Tid efter dræbte den Manden, som den var 
udsendt imod. Perkitigsak havde desuden samlet Lavarter paa 
Sten, hexet over dem og blandet dem i Maden, som hans Neveu 
og Plejesøn skulde spise. Drengen afmagredes og døde senere"). 
Ved et Vandomslag, som vi sendte ham, aabnede Byiden 
sig, og Feberen forlod ham. Hans Helbredelse tilskreves alene 
hans Tilstaaelse af de Forbrydelser, han havde begaaet. Hans 
Fætter, vor hæderlige Vært Kutuluk, sagde i fuldt Alvor til os: 
«Det var godt, at han tilstod, thi ellers var han bleven vanvittig. » 
Han selv kom imidlertid senere med et prægtigt Skind til es 
som Betaling for sin Helbredelse, skjønt vi havde frabedt os 
Betaling. Det ovenstaaende er bekræftet af Perkitigsak selv. 
Senere sagde en af hans Elever, Рда, der var vor Fortrolige, 
at Perkitigsak kun havde tilstaaet Halvparten af sine Hexekunster, 
saa at han tildels endnu kunde fungere som /lzsætsok. 
Da den meget omtalte Angekok, Sanimuinak, blev syg, 
sendte han Bud efter mig, at han var nær ved at dø, og at 
jeg derfor maatte hjælpe ham og give ham et Lægemiddel, 
ligemeget hvad. Han havde havt et Anfald af Vildelse og var 
sprunget omkring paa Gulvet. De andre, og deriblandt Hus- 
') Perkitigsak havde om Sommeren staaet i Telt sammen med sin Broder. 
Dennerejste bort og efterlod uden videre Sønnen. Man fortalte, at da Perkitigsak 
syntes, at hans Husstand var stor nok uden den Dreng, aflivede han ham. 
