141 
V 
Astronomi — Geografi — Snille — Kunstsands — Tromme-Sang og -Dands. 
Ostlændingene dele Aaret efter Maane-Tendingerne. De 
gaa ud fra den Tending, der kommer, eflerat Asit 9: Stjernen 
a aquile (Atair) er seet første Gang i Morgendemringen. Tid- 
ligere gik de ud fra den første Tænding efter den korteste Dag, 
og dette Udgangspunkt for Tidsberegningen bibeholdes endnu 
enkelte Steder, saa at der er Usikkerhed med Hensyn til 
Maanedernes Nummer. Maanederne benævnes alene efter deres 
Nummer efter første Tænding "). 
Foruden at Angmagsalikerne paa Solens Stilling kunne se, 
naar det er den korteste Dag, kunne de ogsaa forud bestemt 
sige det, naar de have seet Ass Stilling i Morgendæmringen. 
Adlagdlak sagde den 19de December til vor Styrer, at Solen to 
Dage efter skulde være paa sit laveste, hvortil Styreren svarede, 
at det allerede vilde indtræffe den følgende Dag. Han havde 
nemlig seet i den islandske Almanak, at det var den længste 
Dag den 20de Juni, og sluttede deraf, at det maatte være den 
korteste Dag den 20de December. Ostlændingen fastholdt dog 
sin Mening. 
Man brugte tidligere den Skik paa den korteste Dag, at et 
Skind blev taget ind, tilberedt og syet til Kledning for det 
1) Ugeinddelingen kjendtes selvfølgolig ikke. Hanserak lavede en Almanak 
af den Slags, som har været benyttet paa Vestkysten, nemlig af Træ 
med syv Huller, hvori man for hver Dag i Ugen sætter en Pind. Denne 
Almanak gav han til Zlinguaki, for at han i Vinterens Løb, da han boede 
fjernt fra os, kunde vide, naar det var vor Søndag Da vi næste Aar 
kom til Zlinguaki, viste det sig, at han stadig havde benyttet den. En 
saadan Almanak er paa «Ethnografisk Museum» opstillet mellem Sagerne 
fra Angmagsalik, hvad der, som man altsaa seer, er mindre korrekt. 
