145 
gammel Tid; en lignende fandtes ogsaa paa Vestkysten i Ege- 
dernes Tid, og er af forskjellige Forfattere opfattet som en 
Reminiscens af Traditionen i Iste Mosebog. — 
«Grønland er en Ø,» siger Angmagsalikerne. En Mand fra 
Angmagsalik ved Navn Ujartek (Landomsejleren) har i gamle 
Dage rejst hele Landet rundt i Konebaad (se Sagn Nr. 5). I 
Fortællingen derom nævnes et Punkt, som hedder ,, Numa isua“ 
9: Landets Yderste. Dette er Grændsen for det Land, som er besøgt 
fra Angmagsalik, og maa efter Beskrivelsen ligge omtrent paa 
681/>° N. Br. Lige førend man kommer dertil, gaaer en meget 
bred Fjord ind i Landet. Med klart Vejr kan man netop skimte 
Landet paa den modsatte Side af denne. Angmagsalikernes 
Oplysninger om Landet dertil og deres dermed følgende Kaart- 
tegninger, hvorefter jeg har skizzeret og beskrevet denne ube- 
kjendle Kyststrækning (mellem 66 og 68/2” N. Br.), ere omtalte 
i den geografiske Beskrivelse af Landet. 
Akilinek er tidligere omtalt. Man siger, at naar man i 
klart Vejr gaaer tilfjelds, kan man se Skyerne, som hænge over 
Fjeldene paa Akilinek. Da de hørte, at jeg havde været der, 
spurgte de, om jeg havde seet Folkene derovre med eet Øje, 
ligesom de ogsaa spurgte os, om vi havde besøgt Landet nord- 
paa, «hvor man bliver skaldet». 
Endelig omtales et Land, der hedder Tinidarfimiut og 
ligger ligeoverfor Angmagsalik, paa den anden Side af Grønland. 
Havet falder der paa en lang Strækning tørt ved Lavvande, og 
Sælerne fanges da i smaa Indsoer, hvor de blive tilbage. 
Ligesom andre Eskimoer benytte Angmagsalikerne et Femtal- 
system og fremvise altid Tallene påa Fingrene. De kunne dog 
ved Hjælp af Tæerne bringe Talrækken op til tyve, men dette 
skeer alene ved Optælling og uden at nævne noget Ord for 
Tallet. Skjondt de saaledes ikke kunne fastholde noget Begreb 
med et større Tal, have de en mærkværdig Hukommelse. Da 
vi f. Ex. ønskede at vide, hvor gammel Utuaks Søn var, opregnede 
han, hvor han havde boet i alle de Vintre og mellemliggende 
x 10 
