158 
været omtalt, medens den anden Part staaer rolig, tilsyneladende 
ligegyldig foran ham. Den Syngende haaner den Anden paa 
mange forskjellige Maader, i Almindelighed ved at fnyse og 
puste ham i Ansigtet og ved at støde ham med Panden (tular- 
tauput)"), saa at han tumler bagover. Dette modtages af den 
Anden med fuldstændig Ro, ja endog med haanlig Latter for at 
vise Tilskuerne sin Ligegyldighed derfor. Naar Modstanderen 
vil støde ham, lukker han Øjnene og.stikker Hovedet frem for 
at modtage Stødet. De kunne skiftes saaledes med at slaa 
Trommen og synge den hele Nat, men røre sig ellers ikke fra 
deres Plads. Mellem Sangene, ligesaavel som før og efter, 
give Modstanderne ikke ved en Mine nogen Uvillie tilkjende 
mod hinanden, men kunne omgaaes, som om de intet Mellem- 
værende havde. 
Sangen følges med stor Interesse af alle Tilskuerne, som 
ofte synge med, i alle Tilfælde Omkvædene. Ved høje Skrig 
give de deres Mening tilkjende og søge at hidse den ene Part 
til at støde den anden. Naar Trommedands holdes i det Fri, 
møde alle Tilstedeværende festligt paaklædte. Da Sangen kan 
trække ud hele Natten, blive Tilskuerne ofte trætte og lægge 
sig til at sove; er det i det Fri og er koldt, tage de Skind 
ud med og brede over sig eller Børnene, men forblive dog 
tilstede i Nærheden af Trommesangen. 
En Mand har ofte i samme Tidsrum Trommedands med 
flere andre. Naar den ene Part døer, tages det til Indtægt af 
den Anden, som senere roser sig deraf, naar han omtaler det. 
Saaledes omtalte /iinguaki med en vis Stolthed, at tre af de fire 
Trommemodstandere, han havde havt, vare døde. Ikke alene 
Mænd, men ogsaa Fruentimmer afgjøre deres Mellemværende paa 
denne Maade. 
Undertiden more Angmagsalikerne sig med at «synge Strids- 
1) tulartauput bruges paa Vestkysten om Geder, at «de stanges». (Klein- 
schmidt's Ordbog S. 378). 
