174 
bærende og fejelige i deres Opførsel overfor hverandre. Ja 
endog dybere Følelser, som Hengivenhed og Kjærlighed mel- 
lem Slægtninge, have vi været Vidne til. 
Jeg skal her omtale et Exempel påa Hengivenhed mellem 
Søskende. Adliortortok, der: boede ved Norajik i det Indre af 
Angmagsalik-Fjorden, havde fanget en Narhval. Som almindelig 
under saadanne Omstændigheder fik Bofæller, Naboer og alle 
Fremmede, der kom i Besøg, rigelig Forsyning af denne. Dette 
følger af sig selv; thi de hjælpe igjen ham, naar de faa 
noget, og han kommer til dem. Men, skjøndt der ellers i Løbet 
af Vinteren Ingen fra Norajik aflagde Besøg ved Sermilik, eller 
omvendt fra Sermilik til Norajik, begav han sig paa den meget 
lange og besværlige Fodvandring til Sermilik, hvor hans gifte 
Søster boede, bærende en stor Bylt Kjød i Rem om Panden. 
Han var nemlig bange for, at hun skulde lide Nød, medens han 
selv havde Overflod. I en skarp nordlig Vind og over temmelig 
besværligt Terræn tilbagelagde han den 8 Mil lange Strækning. 
Skjøndt det var henad Aften, da han kom til os, der jo omtrent 
boede midtvejs, havde han ikke Tid til at blive, men gik videre 
ved det indfaldende Mørke. 
Høfligheden gaaer ofte over til Falskhed. Selv om En nylig 
havde været inde hos os og bagtalt en Anden, saa viste det sig 
hverken i Ord eller Mine, naar han lige udenfor traf sammen 
med ham. De afholde sig fra alt, hvorved de aabenbart kunne 
støde hinanden, saasom Skjældsord eller Slagsmaal. En Und- 
tagelse gjøres kun ved Trommedands, hvor de skjælde hinanden 
ud og søge at gjøre hinanden saa latterlige som muligt. Men 
strax efter kunne de omgaaes, som om der ikke var noget 
uvenligt Forhold imellem dem. 
Ofte ere Angmagsalikerne meget frygtsomme overfor hin- 
anden. Angekok'erne Avgo og Maratuk vare frygtede og hadede 
af Alle, fordi de sloge Folk ibjel, tog Sjælene fra Folk og i det 
hele tog, hvad de havde Lyst til. (Den eneste gode Side, 
man omtalte hos Avgo, var hans Kjærlighed til sine Børn. Han 
