trak dem paa Land, saa at Skindet paa Hovedet af den ene 
blev revet istykker. Kasagstk’s Son saae dette. 
Da de kom op i Huset, begyndte Xasagsik at fortælle gamle 
Sagn. Mordintrumentet hang over Døren, ved hvilken Ulivatsiak 
sad. Kasagsik's Søn gik ud hvert Øjeblik og sprang ind igjen 
tæt forbi Ulivatsiak for at gjøre denne forskrækket. Han havde 
nemlig stor Lyst til at dræbe Ulivatsiak. Kasagsık's Son kom 
ind, greb Mordapparatet, sprang til for at ville dræbe Ulivatsiak, 
men denne afparerede Slaget med Armen. Dlivatsiak, som var 
meget stærk, tog Køllen fra ham, klemte Arme og Ben sammen 
paa ham og trykkede ham i Øjehulerne med Kollen. Kasagsik 
sad imidlertid rolig henne paa Brixen. Hans Søn faldt om og 
var meget daarlig, men kunde ikke do. UOlivatsiak gik hen og 
besøgte Naboerne og sagde der til en forældreløs Dreng, at 
han skulde gaa hen for at se paa ÆXasagsik's Søn. Dennes 
Ansigt var aldeles opsvulmet, da Drengen kom derhen. Da 
han begyndte at blive rask, rejste Ulevatszak bort. 
Denne kunde alt, hvad han vilde (ajugakangitsok). Der var 
engang fire Indlandsboer om ham, men de kunde ikke magte 
ham. Ulivatsiak var af Uzartek's Familie.  Uiartek rejste tilbage 
hertil og døde her, da han blev gammel.  Kasagsik fangede 
Bjørne, ligesom man her fanger Reve, nemlig i Stenfælder. 
7. Natatek, 
fortalt af Utuak. 
Der var engang en gammel Mand, som boede ved Norsit!) 
ene i et Hus sammen med sin Kone. Alle deres Born vare 
døde. De-havde mange Naboer, som ofte bad Manden komme. 
og besøge sig, og naar han kom til dem, vilde de have, at 
1) Beboet Sted paa den store Ø ved Mundingen af Angmagsalik-Fjorden 
17° 
