261 
Natatek med Kone flyttede nu ind i Bunden af Sermilik 
til Timersek’erne (Indlandsboerne). Her kom de til at bo hos 
en Mand og Kone uden Born. Medens de boede her, gik de 
paa Jagt efter Rener og efter Narhvaler, som de harpunerede 
fra Land ved Sarfak (et Stromsted). Indlandsboen satte sin 
Harpun i en Narhval og trak den paa Land. Natatek satte 
ogsaa sin Harpun i en Narhval; men samtidig satte en Ind- 
landsbo paa modsat Side af Strømmen sin Harpun i den samme 
og trak den over til sig. Da Natatek kom Вет, drillede hans 
Bofælle ham med at sige: «De trak nok Narhvalen fra Dig?» 
dertil svarede Natatek: «Jeg har tænkt paa at hente den iaften». 
Da Natten kom, gik Natatek og hans Bofælle, Indlandsboen, 
hen til Strømstedet. Over dette var der paa Grund af den stærke 
Strøm spændt en stram Kobberem, som de klatrede hen over. 
Paa modsat Side saae de Narhvalen ligge, og Natatek tog den 
og bandt den til Linen. Nu vilde han gaa hen og tage sin 
Fangerem. 
Da han kom til Indlandsboens Hus, kiggede han ind ad 
Vinduet og saae Indlandsboen staa foran den tændte Lampe, der 
stod paa Gulvet, og arbejde paa en stor Narhvaltand. Natatek’s 
Fangerem med Narhvaltandspids hang paa Krogen (91а). I 
Husgangen var der opstillet tre Stene, der vare satte op indenfor 
hverandre som Døre (matit), for at Timersek’en kunde hore, 
naar der kom nogen. Natatek gik ind i Huset, medens 
hans Ledsager blev staaende paa Udkig ved Vinduet for at 
komme ham til Hjælp, hvis det var fornødent. Manden i Huset 
holdt Øje med Gangen, medens han arbejdede. Natatek tog 
nu den sidste Sten tilside, sprang hen og tog sin Fangerem, 
løb derefter ned til Strømmen, tog Narhvalen og hoppede i een 
Arm over den udspændte Kobberem, medens han i den anden 
Haand holdt Narhvalen og Fangelinen. Næste Dag harpunerede 
Natatek atter en Narhval, hvilken der ogsaa blev sat en Harpun 
i fra modsat Side, men han trak den over til sig. 
Man fortalte Natatek, at der ikke langt derfra boede en 
