268 
10. Solen og Maanen, 
fortalt af Sanimuinak. 
Maanen boede i et Hus her i Landet, hvor ogsaa hans 
Søster, Solen, boede.!) 
Naar Lamperne slukkedes om Aftenen, gik Maanen hen til 
sin Søster for at ligge hos hende. For at faa at vide, hvem 
det var, som hver Aften laa hos hende, smurte hun en Aften 
sine Hænder med Lampesod. Da Lamperne slukkedes, og han 
som sædvanlig lagde sig hos hende, strøg hun ham paa Skul- 
.deren med Hænderne. Neste Morgen da Lamperne tændtes, 
sagde Sosteren, at der var En, der havde Sod paa sig; men da 
hun opdagede, at det var hendes Broder, tog hun sin Kniv, 
skærpede den, skar sit ene Bryst af og kastede det hen til 
Broderen, idet hun sagde: «Siden Du holder såa meget af mig, 
saa spis mig!» Hun tog nu en Pind og stak Lampemos paa 
Enden af den, dyppede den i Tran og tændte den. Derefter 
løb hun ud, og eftersom hun lob, steg hun op i Luften. Da 
Maanen kom ud og saae, at hun var oppe i Luften, løb han ind 
og stak Lampemos paa sin sermiaut?), tændte den og løb ud med 
den for at forfølge sin Søster. Men da han kom op i Luften, 
slukkedes Lampemosset, saa at der kun blev en Glød tiibage. 
Naar Maanens Pind er ved at slukkes, puster han til den, 
saa at der flyver Gnister ud til Siderne, og det er disse, der 
blive til Stjerner?). Maanen lyser ikke saa godt, fordi den kun 
har en Gled, og den maa undertiden gaa ned til Jorden for at 
fange Seler; men Solen lyser og varmer godt, thi Lampemosset 
brendte endnu, da den kom op i Luften. 
1) | Hanserak’s Dagbog kaldes Solen: Sungula, og Maanen: Jjakak. 
2) Et Redskab af Ben eller Træ til at skrabe og banke Isen af Kajaken med. 
3) Hanserak fortæller, at Maanen brændte sig paa Solen, saa at der sprang 
en hel Del Stykker af ham, og disse bleve til Stjerner. 
