290 
20. Oprindelsen til Kavdlunak’er, Timersek’er og 
Erkilik’er, 
fortall af Kutuluk. 
I gamle Dage boede heroppe et Ægtepar, som havde en 
Datter. Hun havde havt mange Mænd; men da hun aldrig 
kunde have nogen Mand længe, sagde hendes Fader til hende: 
«Du kan ikke beholde nogen Mand, det er derfor bedst, at Du 
faaer Hunden til Mand». 
Da de vaagnede en Dag, saae de, at Hunden var kommen 
los og laa ved Husgangen. De bandt den fast igjen; men 
næste Morgen var Hunden atter løs og var kommen indenfor 
i Gangen. De tojrede den igjen, og det blev Aften og atter 
lyst, og saa saae de, at Hunden sad inde i Huset ved Ind- 
gangen. De satte den atter fast om Aftenen; og da de vaagnede 
næste Morgen, saae de Hunden sidde henne ved Brixen. Atter 
blev den tøjret, og da de vaagnede næste Morgen, laa Hunden 
hos Pigen, som ikke kunde beholde nogen Mand. Hunden blev 
atter tøjret; men da det blev Aften, og Lamperne vare slukkede, 
hørte de noget, der raslede, og en der skreg, og de tændte 
Lamperne. De saae da, at Hunden slæbte den skrigende Pige 
med sig ud af Huset. 
Datteren blev frugtsommelig og fødte en hel Mængde Børn 
paa een Gang. Da Forældrene syntes, at Børnene spiste altfor 
meget, satte Faderen Pigen med alle Børnene ud paa en Ø, 
hvortil han bragte dem Mad. Naar han gjorde dette, havde han 
hele Kajaken fuld, baade for og bag paa, og alle Børnene kom 
ned til Stranden og tog alting op af Kajaken. Naar Bedste- 
faderen ikke kom ud til dem, kom Hunden svømmende med et 
Par Buxer fulde af Spæk, Kjød og andre Madvarer. 
Da Hunden saaledes engang Кот over til dem, var der i 
Buxerne lagt Sten mellem Madvarérne. Det var derfor nærved, 
at den ikke kunde svømme over; men ved Hjælp af et Trylleord 
lykkedes det den dog. Den sagde til Børnene: «Naar Eders 
