300 
27. Den forfulgte Angekok, 
fortall af Sanimuinak. 
« Ubeginerase!» — сапе Dage roede en stor Angekok ind 
i Fjorden og steg i Land paa et Næs, hvorfra han saae sig 
om. Han saae da to Kajaker, der kom inde fra Fjorden, og 
foran dem en Ederfugl, som de jagede. Men da Ederfuglen 
dukkede ned, roede Kajakerne videre udefter.  Angekoken 
skjulte sig. Da de andre saae hans Kajak, sagde de: «Der 
ligger en Kajak», og roede hen til den og skubbede den ud fra, 
Land. Medens Angekoken græd over, at hans Kajak var borte, 
fik han Øje paa sin Tartok, der kom i Kajak og skubbede 
hans Kajak ind igjen til det Sted, hvor den havde ligget. 
De to Kajaker sagde: «Det er bedst, at vi lade ham være, 
for vi kunne alligevel ikke dræbe ham», og spurgte derpaa, om 
han vilde rejse hjem med dem. Angekoken steg i sin Kajak 
og fulgte med dem. «Hvor bo 1?» spurgte Angekoken. «Der- 
henne omkring det Næs!» Da de kom omkring Næsset, sagde 
Angekoken: «Der er jo intet Hus!» «Jo her bagved», svarede 
de. De saae her en hel Mængde Telte, og påa de to Kajakers 
Raab kom en Masse Kajaker ud fra Land. Nogle af dem gav 
sig ikke Tid til at tage Tøj paa, men kom nøgne ud. De vilde 
dræbe Angekoken; men de to, han fulgtes med, raabte: «Han 
kommer for at besøge os!» Angekoken roede rask udefter, 
forfulgt af de andre. 
Da han kom bagved en Isskodse, gik han under Isen og 
raabte: «Regn! Regn!» De andre kom derhen og sagde: «Ja, 
han gik jo her omkring!» En af dem roede tilbage efter en 
Oxe. Det begyndte nu at regne stærkt, skjøndt det var klart 
Vejr, og alle Kajakerne roede derfor indefter. Da Angekoken 
saae det, roede han udefter; men saasnart de andre Kajaker 
opdagede ham, forfulgte: de ham igjen. 
Angekoken havde en Ugle til Tartok, og den fløj hen foran 
Kajakerne, da de kom nær hen til ham. Naar de saa sloge 
