317 
røre sig. Manden skar Bjørnen istykker; denne døde dog ikke, 
men var ligesom levende endnu. Da Rygraden blev skaaret 
over paa den, tabte den Bevidstheden, men kom dog snart til 
sig selv igjen. Først da Halsen blev skaaret over, tabte den 
fuldstændig Bevidstheden: Medens Bjørnen blev kogt, opholdt 
dens Sjæl sig under Gulvet for at afkøle sig; men da den 
første bed i dens Kjed, gjorde det meget ondt. Bjernens 
"Sjæl opholdt sig her i tre Dage, indtil Hovedet var spist. Der- 
efter gik den hjem og saae der, at dens Piejemoder havde 
grædt saa meget, at-Snottet hang helt ned til Gulvet. 
37. Angeltasken og Rypen, 
fortalt af Pitiga. 
Der var engang en Angeltaske’) og еп Rype, som havde 
Menneskeskikkelse. Da Angeltasken kom ned til Stranden, 
sagde den til Rypen: «Hvorfor gaaer Du med lodne Strømper 
paa midt om Sommeren?» Вуреп svarede: «Hvorfor gaaer Du 
med нат midt om Sommeren?» Derover blev Angeltasken 
vred og spurgte, om de skulde brydes. De toge nu fat paa 
hinanden og begyndte at brydes. Angeltasken slæbte Вуреп 
hen til Stranden og kastede den ud i Vandet. De vedblev at 
brydes i Vandet, indtil de kom ned under Vandet; her rev 
Rypen Angeltasken i Brystet, saa at den døde. Rypen fløj 
iland og skreg af Glæde: «kakerkaka!» 
1) Anas hiemalis. (glacialis). 
