332 
«Jeg kan ikke gjøre ved, at min Modstander hverken kan synge 
eller kan faa sin Stemme ud.» 
Han satte en Træklods ind i Munden paa Modstanderen 
og lod, som om han syede Munden til. 
«Hvad skal vi gjøre ved min Modstander? Han kan hverken sige 
noget eller faa sin Stemme ud. Siden man ikke kan høre 
ham, var det maaske bedst, at jeg strammede Munden 
" ud paa ham og prøvede paa at gjøre den større.» 
Han strammede Modstanderens Mund ud til Siderne med 
Fingrene, og stoppede ham Spæk i Munden helt ned til Halsen, 
hvorefter det faststoppedes med en Træpind. 
«Min Modstander har meget at sige paa mig. Han siger, at 
jeg vilde have gjort noget ved Akenatsiak og vilde have 
dræbt ham. Da vi kom fra Siurarmiut til Amitsuarsik 
Syd fra, var det Dig, der begyndte at holde Trommedands 
med Akenatsiak.» 
Igsiavik lagde en Kobberem i Munden paa Modstanderen 
og bandt den op under Loftsbjælken. 
«Jeg veed ikke noget af, at jeg vilde have gjort noget ved Akenat- 
siak, og vilde have dræbt ham, og jeg veed ikke, hvorfor 
jeg skulde have gjort det.» 
«Det maa vel være, fordi vi vare to om hans!) Kone, at han 
beskylder mig derfor.» 
»Naar han synger paa mig igjen, skal jeg ogsaa synge paa 
ham igjen.» 
Hvergang Igsiavik mellem Versene haanede Misuarnianga 
ved alle Slags Narrestreger, tilkjendegav denne sin Ligegyldig- 
hed for denne Haan, ved at sige til Tilskuerne, at de skulde 
raabe og more sig over ham. 
1) Ipatikajik’s. 
