Bemærkninger til G. Holms Samling af Sagn og 
Fortællinger fra Angmagsalik 
af H. Rink. 
(Е. S. betyder «Eskimoiske Eventyr og Sagn», udgivne 1866, og E. S. Spl. 
«Supplement» til samme, udgivet 1871.) 
Den foreliggende Samling er jo forholdsvis rig og har sin 
Verdi iser derved, at den maa betragtes som absolut original 
og representerende det yderste eskimoiske Østens Sagnverden. 
Naar, som man ter haabe, Sagnsamlinger fra andre eski- 
moiske Lande engang ville blive tilvejebragte, vil den foreliggende 
faa forøget Værdi, og det vil da kunne hændes, at hvad der nu 
synes ringe og meningsløst, kan blive af Interesse med Hen- 
syn til Slutningen om Stammernes Slægtskab. Samlingen vil 
saaledes være et Kildeskrift i kulturhistorisk Henseende, hvad 
Eskimoernes Fortid angaaer. 
Grønlandske Sagn ere beregnede paa mundtligt Foredrag 
og paa en Tilhorerkreds, der føler sig ganske hjemme i de 
Tilstande og det Liv, som skildres i dem. Med andre Ord, 
de bør, hvis de skulle bedømmes ret, høres paa grønlandsk og 
i Grønland, og Tilhøreren bør kunne sætte sig ind i den grøn- 
landske Tankegang. Ved Nedskrivningen og endmere ved Over- 
sættelsen tabe disse Aandsfrembringelser mere eller mindre af, 
hvad der skulde udgjøre deres digteriske Indhold. Det Op- 
løftende, som kan ligge i de Forestillinger, Fortælleren kan 
vække om Naturforholdene og Menneskenes Kamp med disse, 
gaaer tildels tabt; det Nedtrykkende, som ligger i Tanken om 
de Farer, der omringe Mennesket overalt i disse øde Egne, 
