340 
ostgronlandske Gjengivelse har ingen. særlig Lighed med de 
labradorske. Det er ogsaa opgivet mig af Dr. Boas som kjendt 
i Baffins-Land. Tils&tningen indeholder et ejendommeligt 
Element, som ogsaa kjendes andetsteds fra, nemlig det om 
fabelagtige Væsener, der manglede Anus-Aabningen. 
9. Arfersiartok. 
Dette har nogen Lighed med «Moder og Søn som Kivigtut», 
E. S. Spl. 60, om end ganske afkortet og med mange Forandrin- 
ger i Enkelthederne. Blandt de tilsvarende Elementer er især 
det betegnende om Dukkerne, som blive levende. 
10. Solen og Maanen. 
Dette svarer ganske til det almindelige, som gaaer lige til 
Berings-Strædet. 
ir Ве Coser andere, 
I Hovedsagen er dette en Gjengivelse af E. S. 59 og 
E. S. Spl. 42, et meget udbredt Sagn med folgende Hoved- 
elementer: Flere Mænd (Brødre) forsvinde i en Fjord, den Til- 
bageblevne vil opsøge dem — Mordernes Hus — Flugt ved at 
knække Aaren — Morderen, som kunde forvandle sig til en 
Fugl — han blev skudt af en dertil oplært Dreng. Af disse 
Elementer er det første bleven til kun een Bortebleven. For- 
tryllede Pile synes paa Østkysten at skulle laves af Bedste- 
moderens Kjødvender, medens der paa Vestkysten tales om en 
nfrugtbar Kones Tørrehæk som det tjenligste Materiale. 
12. Matakatak. 
At et Barn røvedes af Indlandsboer, omtales ogsaa i andre 
Sagn (Е. S. 47, E.S. Spl. 61), men dette synes mig ejendomme- 
ligt for Østkysten. Særlig interessant synes det mig, at der 
tales om Sælhundegarn af Barder. 
