1905.] MEDDELELSER OM NORGES FISKE I AARENE 1884 — 1901. 9 



Museet eier P^xemplarer) er den tallig, og herfra udvaiidrer den 

 undertiden til Havet. 



Dens Navn i de sidstnævnte Districter er Planke; østenfor 

 Christianiafjorden kaldes den ofte Rødfjæring, (et Navn, der 

 iøvrigt ogsaa anvendes paa L. rutilus). 



I Saltvand. Udenfor Barlandstjernet er den jevnlig truffet 

 i ublandet Saltvand, hvor den trives vel i Selskab med Sei, 

 Hvitting, Makrel, Krabber og Skjæl. 



Størrelse. Det største Exempiar, som jeg har undersøgt fra 

 Norge, modtog Chria.-Museet fra Urskoug 19de Mai 1887. Dets 

 Totall. var SOS"^"^; Legemets Høide 103'^^, Hovedets Længde 

 55°''"; Sidelinierne indeholdt 41 Skjæl. 



Føde. Hos Individer, fangede i Salbretvand i Eidanger 

 30te Juni 1905, fandtes alene knuste Luft-Insecter. 



Phoxinus aphya, (Lin.) 1758, 1766. 



Udbredelse. Har af alle Gyprinider den videste Udbredelse, 

 idet den optræder med en sydlig Stamme, der synes at standse 

 allerede ved Dovre og Røros, og en nordlig Stamme, der er ud- 

 bredt over Finmarkens Elve og Søer. Desuden stiger den af 

 alle Arter hoiest op paa Kjeldene. 



a, I Landets sydlige Dele er den talrig overalt paa Øst- 

 landet, men synes her ikke at forekomme saa langt mod Nord, 

 som ved Trondhjemsfjorden. Paa Fjeldsiderne forekommer den 

 talrigt i Smaabække endnu ved Røros og ved Fokstuen paa 

 Dovre, omkr. 970 Meter o. H. 



Vestenfor Christianiafjorden standser den hurtigt ; allerede i 

 .Jarlsberg og Laurvigs Amt er den sparsom, idet den blot fore- 

 kommer i enkelte Vande (saasom Toresvandene og Orebergvand 

 i Sande Prgd.), derimod gaar den temmelig langt op i Hallingdal 

 og Valders, samt i Laagen idetmindste op til Kongsberg. 



I Kragerø- Vasdraget angives den at forekomme i Drangedal, 

 men Exemplarcr herfra ere ikke undersøgte. I Christiansands 

 Stift og langs hele Vestkysten synes den helt at mangle. 



