1905.] MEDDELELSER OM NORGES FISKE I AARENE 1884 — 1901. 101 



paa Bankerne udenfor Romsdalen forekomme de talrigt, og 

 kunne tilføie Linefiskerne betydelig Skade. 



Udenfor Landets sydlige Dele forekommer Haakjærringen 

 ligeledes paa passende Dybder lige ind i Bunden af Christiania- 

 fjorden. Saaledes har en stationær Stamme sit Tilhold i Bunde- 

 fjorden udenfor Christiania, et Bassin med en Dybde af indtil 

 over 170 Meter, som ved en submarin Tærskel er skilt fra Fjor- 

 dens Hovedarm; enkelte Aar ere mellem 30 og 40 Exemplarer 

 her fangede (fra Isen) i Løbet af nogle faa Uger om Vinteren. 



Størrelse. De fleste af de fangede Haakjærringer have en 

 Størrelse af IV2 I il 2 Meter, og kun sjeldnere faaes Individer, 

 der ere over 3V2 Meter lange; dog have leilighedsvis Individer 

 været fangede med en Totall. af mellem 7 og 7V2 Meter. I 

 Fjordene ere de gjennemsnitlig mindre; dog kan ogsaa i 

 Christianiafjordens Indre fanges Exemplarer med en Længde af 

 mellem 3 og 4 Meter. 



Størrelsen synes at være lige hos de 2 Kjøn; dog pleie 

 særligt store Individer i Regelen at være Hanner. Derimod 

 synes Hunnerne at være talrigere, end Hannerne. Leveren kan 

 hos store Individer fylde indtil 4 Hl. 



Farven er dels lysere, dels mørkere brun, ofte med violet 

 eller blaaligt Anstrøg; undertiden ere Individerne næsten sorte. 

 Ofte kan Farven tilsyneladende variere, idet det Slimlag, der 

 bedækker Huden, medtager Prøver fra Bunden, som giver Lege- 

 met forskjellige Farvetoner. Dette Belæg af Mudder erhverves 

 ofte ved Individernes Bevægelser paa Havbunden under Æg- 

 lægningen. 



Tilholdssted. Haakjærringen har sit Tilhold nær Bunden, 

 helst hvor Dybden er fra 400 til omkr. 550 Meter, meo den kan 

 ogsaa fiskes paa ringere Dyb; den væsentligste Fangst foregaar 

 paa et Dyb af 270—360 Meter. I de høinordiske Farvande 

 (saasom ved Spitsbergen) holder den sig regelmæssigt paa det 



