1905.] MEDDELELSER OM NORGES FISKE I AARENE 1884 — 1901. 135 



Udmaalinger. 



Saaledes er hos disse Individer, (fangede i Jan. 1899), Snudens 

 Længde hos Hannerne noget mindre, end hos Hunnerne; hos 

 de første indeholdes Interorbitahummet fra 4,4 til 4,7 Gange i 

 Snudelængden, hos Hunnerne 4,9 og 5,1 Gange. I Skivens 

 Bredde indeholdes Snudelængden hos Hannerne fra 3,2 til 3,5 

 Gange, hos Hunnerne 2,9 og 2,8 Gange. 



Tornevæbning. Hannens Overside var (fraregnet Parrings- 

 Tornene) hovedsagelig glat; dog er den her ru paa Snuden og 

 langs Pectoralen ^ Undersiden var næsten overalt ru, dog ere 

 Pterygopodierne glatte, saavelsom den bagre Del af Pectoraler 

 og Ventraler, samt det meste af Halen. 



Hunnerne vare ru næsten overalt saavel paa Over-, som 

 Undersiden, mindst paa Pectoralernes Bagrand, samt paa Under- 

 siden af Halen. 



Haletorne. Hos Hannerne vare alle de store Haletorne for- 

 svundne, med Undtagelse af nogle faa (1—6) i Siderækkerne ; 

 disse ere tilstede kort foran Iste Dorsal. Midtrækkens Torne 

 vare forsvundne eller utydelige. 



Hos de 2 Hunner var ligeledes Midtrækken utydelig ; men Side- 

 rækkerne vare næsten complette, og talte hos det ene 22 og 22 

 Torne, hos det andet 26 og 31 Torne. Rækkerne standsede 

 hos begge ved Begyndelsen af 2den Dorsal. 



' Naar Huden tørres, fremkomme fine Asperiteter paa forskjellige til- 

 syneladende glatte Dele af Skiven. 



