1905.] MEDDELELSER OM NORGES FISKE I AARENE 1884 — ^1901. 151 



endnu negle faa ulagte Æg. De fleste vare allerede døde eller 

 døende; i alle dybere Kulper laa deres Gadavere, eller døende 

 Individer med Bugen iveiret. Kun et ringe Antal var endnu 

 ilive; og skjønt et eller andet saadant kan træffes i Elven hele 

 Sommeren igjennem, er det øiensynligt, at blot et Faatal Indivi- 

 der af disse Elvestammer overleve Forplantningen. 



Æggene have, selv hos de mindste Individer, en Diameter 

 af omkr. 1^"°^. 



Larver. De største Larve-Individer (af den sydlige Stamme) 

 har jeg modtaget fra Fet ved Øieren 24de Oet. 1884. Disse 

 havde en Totall. af 125™°^, og vare saaledes betydeligt større, 

 end de ovennævnte forvandlede Individer, der stige op i enkelte 

 Smaaelve ovenfor Christiania. Fra Otteraaen (Christiansands- 

 Vasdraget) eier Chria.-Museet Larve-Individer med en Total- 

 længde af 100-110'"'^\ 



Det største foreliggende Ind. i Larve-Stadiet tilhører den 

 nordlige Stamme, og blev fundet drivende i Søen udenfor Pas- 

 vik-Elven i Syd-Varanger Hosten 1877. Dette har en Totall. af 

 j[4Qmm^ og tilhører, som ovenfor berørt, den Stamme, der fra 

 Egnene omkring Bottenhavet har trængt mod Nord lige til 

 Varangerfjorden og Murmankysten. 



Fam. Myxinidae. 



Myxine glutiiiosa, Lin. 1758, 1766. 



Udbredelse. Slimaalen er talrig paa blød Bund langs 

 hele Norges Kyst fra Hvaler til Varangerfjorden. Localt kan 

 den paa fiskerige Steder, og hvor Bunden er gunstig, optræde i 

 overordentlig stort Antal. 



Den Dybde, hvori den fortrinsvis har Tilhold, er fra 100 til 

 200 Meter; men den kan findes i de grundere Bugter med blot 

 20 Meter Vand, ligesom den i Arendals-Renden udenfor Landets 



