104^ 



2)emtc 5Ivt f^neS tngenftnte at ctjcrflrifcc attett STommer« swmifr. 

 ^ttngfce, oc; tiaacr entcg fjælrent en faatan <£tøvrelfc. Scct* 

 5?anti(]t træffer man ten af tcli> til femten S^cmmev^ ^cengbe. 



gioDlampreten fcrcfommer i te fcerflfe 23ante c»er en SorcFommen. 

 meget flor 2)el af ©urepa, utcn at jeg tog »cijer, efter te fer* 

 ^aantenijffrente 5)?atevtaler, ncrrmere at kftenime ©rcentferne 

 for tene Utbrctelfe. 9? i U fon angii-^er, ot ten ifcer fintet itet 

 meHem^e og nortligfte S»erige6 glober, men Sfftrøm ()ar 

 fim meget fjceltent truffet ten ijet SJJørfø. 3 tet nortligfte 9?orgc 

 tiar jeg iffe funnet erfare 9'?cget cm ten, cg tet er ganfte 

 aabenbart (efter Storrclfcn cg gnr^eangittelfen), at Strøm*), 

 fom af S)?iiner citeret til no-ri^cerente 31rt, bor l)enføre3 til 

 foregaaente. Dg tet Samme maa, itetmintftc tiltelg, gjceltc 

 ^ontoppitan (IRcrgcé ^at. II, 224) eller :^anø ^ilte, 

 Slau^fcn Untalin. 



^cé 0$ forefommer glotnegenøjen rimeligtiig i nocflen afle 

 Pørre Stacr, |t)ppigft »el tog i tet ^olftenffe (i Zra'ot cg ©efte). 

 Ogfaa i gjortrne fintet ten, ifcer i i'imfjorten, cg jeg ^ar fet 

 (Sjicmplarer fra ©refuntet. 



33 1 o c^ ^aaftaar, at tenne SIrt, ligefcm forrige, cm ^or# levemMbt. 

 aarct j^iger fra ^aid o'p i gloterne, og atter tjenter tilbage om 

 (Sfteraaret. 9)]en {)an forefommer mig l)cr at »ccrc i aabenbat 

 SRotftgclfe meb fig fels, i tet f)an bemcerfcr, at ten SSintcren 

 igjoennem fangeg i SRangte i forffjætlige glcter**). Ogfaa be* 

 fæmpeg ^ané ^aaftant af antre 3c^tt)^Dloger, og blantt tern af 

 gJarreU, fem »il ^at)e ftffre Jvicentøgicerninger for, at ten ^elc 



*) ©ønbmcrS SScfPr. I, 297. 

 **) ,Wan fanget ben i ^obcr og Xl^iefe blot fra ©fccmbec til 2(pri(, 

 t^i om ©omireren t)olbfr ben ftg paa aSunben meUem ©tnu". — 

 ,3 SanuQC fanger man en ftor SWængbe i globen S3auf?et i Jtur* 

 lanb meb @arn unbet 3fen.» - ,3)?an fanget ben fra gjiortenSbag 

 til 9)aafFe». ^lo(S). 



