1127 



Oijcr ■|)ornftffen mordtfereg faalete« (33. 100—101): 



^DrnftjTett gtlt) og 9?cebbeittt) 



5](f lange ^ceh maa fjebfce; 



^ax grønne Seen; ej uben 5)?een 



Og %an fan man æbe. 



2)u t^ffeg grøn og meget fføn 



Sif ^o»mot) ©tg o^jblæfe. 



2)it fiore 3«ob af f^nbig 9Job 



®aaer af meb lange ^æ^t. 

 Et prodesse volunt et delectare poetæ, er ben fmuffe 

 gamle (Sætning, fom aabenbart not ^ax lebet ^r. Samuel 

 S?ugge. ^oabS^ugt og gobe Sæber ab benne 33ei maatte funne 

 »tnbe, tilfommer bet tffe mig at bebømme. ^»orimob jeg »el tør 

 ))aaftaa, at forfatteren tffe l^ar i»ceret ret "bcelbig t at mebbele 

 3nbblif i giflene^ 9'Jatur og (£genf!ab. 



^aax jeg paa ben efterfølgenbc 3^able ^ar gttiet ben ?^or* 

 tegnelfc otjer £)anmarfg alminbetigfte f^ifelige gif!e (pisces, qiii 

 mensis nostris vulgo inferuntur), fom finbeg i Sljoma^ 

 S3art^oling <£trift de Medicina Danorum domestica (S. 276 

 t 5tai)itlet om be ©anffeø baglige gøbe) en ^labé: faa trænger 

 bette maafle bøitigen til ^orf^ar, baabe ifølge famme ?5ortegncl* 

 feg ringe joologiffe 93et9bning, og forbi benø Ubtolfning, ba ben 

 er en blot 9?atjnelijle, fan f^neé meget »anfEcIig og ufiffer. Wlm 

 bet er ijiaa ben ene <Sibe neto)j ifølge benne ftbjle Dmftænbigbeb, 

 at jeg ^ar troet at maatte t5ife ben j^ørre O^mærffomlieb, enb 

 beng inb»orteø 33ærb funbe berettige ben til; tbt jeg inbfer iffe, 

 lisjor ^i|]oriferen, fom t»il benytte S3art|)oliné Sfrift, ffal boente 

 at finbc Oplægning ober bette ^unft i famme, berfom ^an tffe 

 fan føge ten ^er. ^aa ben anben Sibe nt)ber Z^omai S3ar* 

 t^olin en faa glimrenbe Serømmelfe, og betragtet fom et faa 

 otierorbentligt ^^ænomen t bet f^ttenbe Slarbunbrebeg Siteratur t 

 2)anmarf, at bet iffe »el fan unbgaae«, ogfaa bertil at tage 

 noget ^enf^n. 



