^Jotorb* 



gov omtrent eit ®neei 5?lar [teen utfaftete jeg flanen til 

 et pmfattent>e S3cerf o»er te tflnffe gifferier, og i 1837 utgat) 

 jeg et lifle ©frtft oser te t-anfle Operbanfer fom et <SIagé 

 ^rø»e v*i<J t'f" 33cl)ant'Itng^niaare, jeg i 33ærfet« forjTjcrUtge 

 Slfreltnger agtet'e at fclgc. 'Det ©fvift, fom jeg nu flutter, er 

 h\ at betragte fom fcen td)t()i)oIogtflfe SlfCeltng af bet nætinte 

 ftørre 33ærf, ()t)ij5 oefonomiff^tcfniffe og (njioriff^fiatij^iffe 5)cl 

 enbnu j^aa tilbage; men bet ubgjør tog tiOige et uaf^cengigt og 

 i fig ffeb futt^centigt SIvbejte ot?er en @ren af !Danmarfø 9'?a* 

 turbij^orie. ^eg t'owUv iffe )i)aa, at ten lange Sit, ©effriuelfen 

 af t»ore g-iffc tiar utforrret, 5?i( oserraffe; og man »il finte ftg 

 berettiget til ten (2(utntng, at 9?imeligl)eten for, at forfatteren 

 »il funne gjænnemføre fin '>pian i ten^ <^el^et, fun er meget 

 ringe. Stet jeg iffe tor 51ntct ent intromme tette, funte jeg, 

 fom et <Slag6 9?etfævtiggiorclfe for min Sangfombet, bemcerfe, at 

 mange og tiltelé utftraftc 9?ejfer ba»e berttaget mig megen Sit; at 

 forffJÆlIige antre literærc ^Irbejter, tiltet^ fom gølge af 9^fjfetne, 

 ba»e giuet mig langvarig Seffjæftigelfe; at Smbetéj^iUing og l^ttieté 

 taglige gortringer ba»e ficevet tereg 2)el; at legemlige l'itelfer 

 l)9^^igt ^a»e f»æffet min Slrbejtéfraft, ftuntom altelesa ftantfet 

 mig 0. f. ». Mm, |)»at ter maafle enbnu mere fortjæner at 



