I. Mie aborrfrtijtlgf ^iflic. 



2lftptvcfia?^tc« (Perca Cuv.) 



ilcgemet cv (joé ^-ifFcne cif benne ølcrgt neget Inngjltvaft, fam- 

 meutvi^ffct, kbæffct meb Ijaavtc, i ^tanbcn l)v>at>fc @fjd. 23u9- 

 ftnnevncå øtiding cv untcr 5i3n;ftffnnerne. Slborrcrne f>ar>e to 

 3h;9ftnitciv fi)o Straaler i ©jÆttcljuben, feje <Btxaakv i SBugfin- 

 nerucj et ey'>''3J'"s-'UeJiWc|, Ijvié bagefte cg neberfte 3?anl) et faug- 

 tagget; et ©jccUelaog, fom (mgtil enbev meb en flab og fpibé ^ig. 

 Sænbevue, fom alle eve ^^c-JclétÆnber eller Siaépetænber, ere an- 

 bragte paci 9)icllemfjrt:bettenene, llnberfJÆben, (hanebenene og tm 

 fcrrefte S)eel af ^^fougfFj^rbenet, Ijoortmob il^uugen er glat. 

 ^aa ben bagefte ®eel af forfte ©jebeen bemærfeé nogle fmaa 

 Sagger. 

 1 9lrt. 1^c^ almtttbcHøc St&orrc <f. iiiiviatiiis JLin.} 



kroppen er tegnet meb forte Soærftriber, aUuvtém^i-n-. 

 minbeligen 5 i l:allet, \iaa en brDncefar»ct@runb; 

 førfte 9?»)g finne er mobSnben forfinet meb en tem- 

 melig ffarpt begrcvnbfet, fort 5piet, og i)av ofteft 

 14 eller 15 ©traaler; 53ugfinnerne, ©abborfinnen 

 og ^ale finnen ere af en fmuf røb g^aroe*). 



*) "Kt gioe en tilfrebépitlcnbe .©iagnofe for ben rtlmtn&eljgc llbovve er 

 meget »anfPeligt, for itte at ftge umuligt (ligefom bet og i faunijtiff 

 .^enfecnbe er temmelig ligcgtjlbigt^ ba be norbifte Sanbe fun befibbe 

 benne ene 2(rt). £uvjcr ubtri)?fer fig næmltg meb nogen Soiol om 

 et ^ar, oor gtobaborre meget nærflaaenbe; fremmebc "Kxkv, og an^ 

 gioer ingen ftarpe ©fiælncmærfec for bem. 



