252 



Qtt Ir^ferc*); voQct (>ar tiet llbfccnfcc fom iSpegefTinfe, og forc- 

 fcmmer mig ot fmagc norflcn ganjTc fom røget ©ifb. 



9?aar St)unftfTen i)Oé oé tllfÆltigt»iié fanget, bcn^ttcé ben 

 i SKminbetig^ct) itk; jTjcnbt ben baaic fortjener 5Inb?faling fem 

 SfJæringémibbcf, cg anoenbt til Sranfcgning r>ilbe gice gobt llbbptte. 

 ' — 9lt SljunftfTcn, fom mon l>oé oé cngong f)ar paajTaaet, fTu(be 

 fFabe 5"'t^crterne, fpneé ugrunbetj ^ijTcrne i S^refunbet erc cnb- 

 cg fnarcvc tilbøjelige tH at antage ben for gavnlig, ia ben efter 

 bereå SWening jager ^crnfifTen itib unber £anb, ifoir om (Sfter- 

 oaret, og faalebeé gio'er 5lnlebning til, at ben fangeé i Sunbgar^ 

 nene. ^aa 9?orgeé ilpft tjar man ligelcbcé meent, at ben brev> 

 ©ommerfllben til Canbct. ®d)oneoelbeé SDicning meb -^enf»;n 

 til SØiafrelen er ooenfor anført. 



*) „3eg t)ar fpiijl ben een ©ang," fortofUcr Pontoppidan (1- '^O/ -"'S 

 fmagtc .Kjøbet fom bet bebjle Jlalucfiøb." forfatteren i)av, og tillige 

 meb f)am "Knive, efter 3ii)belfen af ben røgebe Stljunfift fporet flere 

 ube{)agctigc gorno?mmelfer : en erpfipetatøé £ipfoulmen af 3(nftgtet/ 

 flor ^ebe og Uroligljeb o, f, »» 25og efter et ^ac Simeré gortøb 

 forfoanbt biéfc ©pmptomcr af jtg fel»» 



