279 



gaiDcn a* guulagti^ nub en meget iøjefatbenbe, vunb, fort ^let paa 

 ()oei" ©ibc, f)oilfcn Ijar fovankbigct SSeiuronclj'en pcteve ^ifT/ ibet menig 

 SOIanb abfV'illigc ©tcbec betragtet pletterne fom SJZcn-fec of 2(pojleU'né 

 Singre, 



Unber et fort Dptjolb paa ^aw, giennemgi? jeg ben faafalbte L i- 

 b e r (I a t i c u s faaoel i XToffebv [om @(:(iifeci-l)Oy for muligcn beroeb at for* 

 fTaffe mig nogen Dptpéning om iCen. 5 begge SScgec fanbt jeg en gortegnelfc 

 ocer be omfring i?cn forefommenbe giffe, Otaubt t)»ilfe en fjixlben gifP omtaleé 

 unber S3enæonel)"cn^'Iuj>cv eller Øølv>ft|?, 23eb at fpprgegiffcrne om benne, 

 foarebe be flepe mig, at ben »ar bem ubefjenbt} cnfelte meente »el, at 

 t)aM iiøvt tale om ben, eller enbog at t)av>e feet benj bog funbe Sngen 

 befPrioe ben, eller fortccllc noget SJærmevc om ben. Uagtet jeg juft ingen 

 ©anbfi;nltg{)eb ftnber i, at ben ffulbe »a?re ibentiflP meb petci'6 ^'t'jTcii, 

 mener jeg bog lige faa gobt tjer at funnc anbefale ben til Dpmærffoml;eb 

 fom paa l)»tlfetfoml)elft anbet ©teb, ba bene rette ^labé er mig ganfPe 

 ubefienbt. 



