588 



if)i aUt %\\t kgftntc at forplante ftj^ længe før fcc cre ubttojnte; 

 t. @r. ©jctben, Sorffcn, Slbovrcn 0(\ utaOige antre". — 5(t 

 betragt? ben af mig [om S. viviparus betegnede 2lrt [om Ungen 

 flf S. norvegicus, er albeleg [orfafteligt; tl;i, ta ten førjle i 

 Sf^egelen ^ar ^*/i3 ©iraaler i Shigfinr.en, 30 9l5jg()i>tr»Ier o. f. »., 

 ten [ttfte terimot t Snegelen ^'^/is >Straa(cr i 9fli)gfinncn, 31 

 S^J^gf^tiirtiler o. [. j?., nuiatte man antage, at tiéfe gortjolt met 

 Slltcven forantrete fig, cg at giften eftcr^^aanten er^olrt flere 

 Binneflraalev og flere 9?t>gb\)tr»ler; b»i(fet »ilte i^cere ganjfe 

 urimeligt. 5It te norfFe gifffre, ter t)ai?e ten bctj^e fejligkt 

 tH at iagttage tiefe ?5'ormev, iffe betragte tcm fom blotte Sitter^^* 

 forffjcfliigtjetcr, t)ar jeg titligere bemcerfct, cg man tor »cl iffe 

 frafja:nte tereg ^D^Jcning ^cr a\ 33cegt. — Om man terimot S)il 

 antage, at te ant^tcte Jcrffjcenigljctcr i 53i)gning betegne 5(rter 

 eller lun 5(farter, berccr ipaa, ^n">orIfte^ man cpiatter Slvtébegrebet. 

 Dg jeg bar længe for 5iiløfcn utbcBt»et tet 3;»i»lfomme beri 

 [aaleteé (1, c <B. 280): »af tet D»enanforte frcemgaar tet, at 

 te to <Scbaftcé*?lrter f^aa Ijinanten o»ermaate nær; faa nær, at 

 tet entcg bar fi»e 23anffelig()etcr, tilfretéjliKcnte at tiagncfere 

 tern". 2)Jcn bertil føjer jeg: wimitlertiD et tet aobenbart, at 

 te bør atffillcé ttetmintjle faalænge, inttil tet bU»er gottgjort, 

 at ogfaa S. norvegicus er le^entefotente". (£n faa fjælten og 

 met faatan Uregelmæéftgljet bc^ giflenc fig »ifente Sjentomme* 

 ligget, fem ten at foteleventc Unger, turtenæmlig efter min2)?ening 

 iffe, faalænge atle fiøttente Srfaringer terfcr fainieteé, otjcrføre^ 

 fra ten ene af te to nærf^aactite, men tog i fiere iffe utæfent* 

 lige gor^olt afingcnte, gonncr til ten anten; bvnlfet jo ffer, t 

 tet ©jeblif man forener tem fem en Slrt. ®n ganfle motfat 

 S3e»ieførelfe anijenter 9? i U fon, itet ))m forfsarer foreningen. 

 "?D?an ^ax c))gi»ct, at S^Iognen \}o$ ten mintrc gorm befrugte« 

 i SJioteren, faa at l)un foter tetjente Unger; men terfom tette 

 ftulte bære et bef^emt ©fja'lnemærfe, faa maatte man jo vite, 

 btoorleteg ben flørre gorm forplanter ftg, og bet fjænter man 



