275 



!ommen(;eb*). ^»or fccrbele^ betpbclig 3^obfpættcni5 ^iwcxu 

 bdfe i fn'f! ^tlflanb er ^oS oé, og (;»ilfen SfJoffe ten fpider i 

 ^i?afcfartcn, er bcfienbt nof; og ben Sct^cb, J^ormeb ben, 

 Mot i^cb forring, bcoare^S, naar og §oor ^Iffcetning for ben t 

 frifl 2:ilflanb faoncé, forogcr meget bene SScerbi for gifferne, 



g}?ebcn(5 9?obfpcettett , )(^aa @runb af fit titfc @a() og fit sicn^tfr. 

 rolige O|)^otb paa ^a'oct^ S3unb, itk fpneé at funne »cerc 

 farlig for anbre gijTe uben t bereé meget fpæbc Gliber, gjorben^ 

 23ærgcIo6^eb ben feto til et dico for mange ftorrc ©obpr. 2lf 

 (£nt)(teb9r trccffciS en Chondi-acanthus {Ch. cornwtusMiiW.) ^'i))^' 

 ^3igt paa ©iæfternc af jlorrc Snbioiber, og enbnu :^t)ppigerc 

 en Caligtts (C. pcctoralis Miill.) paa bercé gbre**). 5(f 3nb* 

 »otb^ormc ^ar man t !^armefanaten funbet en Disioma (D. 

 arcolatum R.), en Scolex (S. polymorphus), en ut^eftcmt Echi- 

 norhijnchus og en Cuciillanus***), 



") !Dettc fortjener at bemccrfeS, forti bet ijif^iiof maa xcc^mi blaiibt 

 fjælbne llnfctn^clfcr, at en gif! naacr fin fortrinligfte (ycfcl[|cb faa 

 [uart efter Sctjetiten. 

 **) (Sjctlbcnt ijil man fcge benne ftb|le for^joeije^unber 23ri;(i'»og 23itg«' 



finnerne af ficrre ^n^i^ifeff* 

 *^*) Denne Cucullanus, fem Ijibtil^elleriffeijarn ærmere beftemt, erben 

 cnefle of oijcnnctinite ftrc^nttoolbéorme, fom jeg ^r truffet iØtøb- 

 fpcetten^ Xarme, l;iJor ben efter min erfaring er meget alminbclig; 

 bet vnl pvje, jeg l)ar fect ben nceflen i enl)»cr Øiobfpcette, jeg Ijar 

 aabnet, ffjonbt iffe i jlort Slntal. Den fvneé mig i alle ^en^ 

 fccnber faa neje at fremme oijereen^ meb Cucullanus foveolatus 

 (afbilbet i Zool. dan. fase. I. tab. 38), faa at jeg iffe ia^cx i 

 23ettEnfning, at l)enføre ben til benne 5lrt. Sefcnberli^t er bet, ot 

 muller, fom l)ar cj^baget be tre forfl omtalte ^nbijolb^orme \)C$ 

 Dlobfpætten, albrig ^ar iagttaget pbfle 3Irt ber, men angiver Zcx" 

 ffen^ 3:armefanal fom ben5 (^inbefleb. 



18* 



