118 



^rop^)en flærft fammentrpffet, tog meb (lumpt ofruntet 

 SH^g: og 33ugflabe, bngtti grabeoté tilfpi'bfet citer aftagende 

 t J^øjibe. 9?9gfinnen bcgpnber omtrent t 2)^tt)ten nf ^o^ 

 tattoengben; ben har fiin en ringe Sængbejlrccfntng (tf fe [tort 

 niere cnb j*^ cif ^otaHængben) , og J^ojben ooergaaer nccppe 

 ?OEngben; ©troaterneé Stntol belober ftg, faaotbt jeg \)ax »oe* 

 ret ijlanb til at tagttoge, fun tii fer etter fpo*), og be f^ne^ 

 otierebe meb ben anben at naae bcreé ftorfie |)øjbe. Sibt^ 

 finnen er onbragt langt bag Sipgftnnen, og er foa titte, ot 

 ben meget let unbgaaer Dpmcerffom^eben **),: naar itU Supen tageS 

 tit^jcctp SBrpftfi nnerne, ^oiéSængbe inbe^otbeémettcmf^o 

 og otte@ange iS^otattængben, ^ai>e en temmettgtangftraft og tit? 

 fptbfetgorm, og f^neé at t^ejlaae af femten tit ferten ©traater. 

 SBugfinnerne ere titfæjlebe omtrent i9)?ibten af ^otattcengbcn, 

 etter hm tibt foran benne ; be ere forte, ibet bereé Scengbe nceppe 

 ubgjor ^^ of 2:otattoengben, men naae bog næften ©abborftnnen 

 meb ©pibfcrnej Slntattet af bercé ©traoler fpneS mig at »ære 

 f^o etter ^ojft otte. ©abborfinncn er anbragt meget langt 

 foran gtbtftnnen, ^ar fun ringe ©terretfe og faa ©traater 

 (jeg ^ar talt fpo***), af ^oitfe ben for^e liUe er en '^Jig* 

 jlraale. ^otefinnen er for^otbéoié temmelig flor, ba benS 

 ?ccngbc fun inbc^otbeé fer til f^o (Dange i 2;otattængben; %oxi 

 men noget tangftraft, fmot og bagtit bpbt inbffaoren tit to 

 titfpibfebc gtigcj ©troaletattet fptten foruben be forte poa 

 ©iberne. * 



kroppen er ^oS benne giff bebceffet meb en meget tpnb og 

 ffrobetig ^ub, ber oel tigger i gotber, faa at ben banner ftrfantebc 



*) ©ttrøm angivev 9. 



♦*) .^Dorfor ben i)(Uet itie fffé paa iet fovanjiaacnbe Sræfnit. 

 ***) ©trøm tcrUfc ti, XXil&fon enbog femten, i)mltct Zai bog rimes 

 ligoié, fom o»enfoc bemcerfet, er ubffieoet efter Pcnnflnt. 



