168 



SBanbet. — ©i'fben er en munter ^i'f^, font f9neS ot.etfTe (Irib 

 (Strøm, 03 berfor, naar ten er ncer Sant), ^^ppt'gjl op^olber 

 ftg »eb ^ager etter fremjTpbenbe Sanbp^nter, ^»or faobanne 

 ftnbeé. ©tunbom fprt'nger @tlben op ooer SSaubflaben; j^un^ 

 bom Qaae ©timerne faa ^ojt t 2Sanbet, at be frufe^ooflabenj 

 ^mlUt maaf!ee tfcer finber ©teb, naar 9)?arfotn og anbre 

 i^tenber t SD'Zængbe omfpcenbe ben, 2)?an ftger, ot be meget 

 Pore ©timer ffutte brioe 2Sanbct foran fig meb en c^enbomme' 

 It'g ©rufen, og bet er befjettbt, ot be i flare 9?ccttcr oeb bercé 

 25eoægeIfcr faftc et ©lagé ©fin fra fig, bet faafalbte ©ilbe* 

 blinf. Unberttben fpnfe ©timerne plubfeligtncb i ^aoet, for efter 

 fort 2;tb atter at ^ceoe ftgj men i 9tegelen gaaer ©tfben b^bt 

 om Sagen og t maaneflare Skætter, ^ojere bertmob t morferc 

 Stcetter. 3 faabanne I^ffeé gijlferiet lebfi, tfær naar tttttge 

 en frt'f! SStnb frufer J^aof(aben, rtmeligoié forbi ©iToen ba 

 nn'nbre »el fan fee gifferebffaberne. ^»ié bet for^olber ftg 

 faalebeé, fom af 9JogIe fortcettcé, ot ©timerne fprcbe ftg mere 

 i gobt SSejr, t ©torm berimob ffutte ftg tcettere, funbe bettc 

 ogfoo ^a»e ^nbffpbelfe poo bet mere etter mtnbre |elbigc Ub* 

 falb af gifferiet. Uagtet ^ooebmoéfen of ©ilben, foolebeé fom 

 o»enfor ongioet, fun op^olber ftg en inbffrccnfet 2tb »eb K^s 

 fierne, gjore bog minbre partier Unbtagelfe fra 3f?egelen, faa^ 

 lebeé at tbetmt'nbj^e enfelte ©ilb funne fangcS ^ele Slaret om, 

 foa Icengc SSonbet er oobent. 



©en gamle ^aUl, at ©t'tben ffulbe te»e blot of SSanb, 

 ftnbcr »el nceppe længere 2:il^ængere, uben mooffee ^ijl og ^er 

 blonbt i$ijTerne. ©ilbené fornemme SfJæring bejiaaer i fmaa 

 Krcebebpr, tfcer ^en^orenbe tit ^aare-©Icegten (Mysis),*) of 

 ^»tlfen be norbiffe |)a»e ^ufe utotttgc ©farer. 9)?en ben for- 



*) 23ft) ben faafalbte SJøbaat, fom ofte finbeé i ©ilbené fSlavt om 

 ©ommeren paa ben norfPe ^t)jl , 09 fom, ba ben DonfTeliggjøc 



