4 Kraniet. 
ryggsträngen. Dess främre ände är undertill betäckt af det 
nämnda parasphenoidbenet, och dess bakre mest kompakte och 
tjocke ände är undertill hos yngre individer konkav och hos äldre 
nästan platt, samt är på sidorna genombruten af flera smärre 
hål.  Basilarbenet är naturligtvis, såsom motsvarande en kot- 
kropp, ett primärt broskben. — Sidonackbenen (0. exoccipitalia 
ell. occipitalia lateralia) äro de båda ben, som motsvara nack- 
benets partes laterales hos däggdjuren, och som här hos gösen 
helt och hållet omsluta nackhålet (foramen magnum) och bilda 
de bakerste delarne af hjeruskålens väggar. De hafva en irre- 
ouliert fyrkantig form, med en tjock diagonalt gående ojemn 
och upptill urgröpt rygg å deras yttre sida. De gränsa fram- 
till och upptill till 3:ne af tinningbensapparatens ben, nemligen 
framtill till o. prooticum, och upptill till o. opisthoticum och 
epoticum, och dessutom till o. supraoccipitale. Båda förena sig 
med hvarandra ofvan och under nackhålet, och utesluta således 
o. supraoccipitale och bastoccipitale från detta. De ofvan an- 
förda på sidonackbenen varande båda ledknapparne eller Zyga- 
pophyserne, som tydligen motsvara condyli occipitales hos dägg- 
djuren och groddjuren, hafva en plattad och ojemn ledyta, som 
genom en broskartad massa är förenad med en motsvarande led- 
yta å hvardera sidan upptill och framtill å kroppen af den första 
kotan i ryggraden, och de förete således icke någon rörlig arti- 
kulation. På dessa ben förmärkas ett par större och flera 
mindre foramina. Det större å yttre sidan ungefär på benets 
midt och intill den diagonale ryggen är genomgång för nervus 
vagus och nn. glossopharynyceus, och kan derföre till en del an- 
ses motsvara for. lacerum posticum hos däggdjuren. Det bakre 
och öfre större foramen, strax ofvan condylus, är utgång för 
1:sta spinalnerven, som företer 2:ne grenar, hvilka sedermera 
förena sig med den främre grenen af 2:dra D:o. Sidonack- 
benen äro äfvenledes broskben. — Öfre nackbenet (0. supraocci- 
pitaic ell. o. occipitale superius) motsvarar däggdjurens pars 
occipitalis, och intager öfversta läget i nackbensapparaten, dels 
ä dess bakre sida ofvan nackhålet, och dels å öfre sidan af 
hjernskålens bakre del. Dess gränser äro följande: framtill 
till pannbenen, och på sidorna främst till hjessbenen, och bakom 
dessa . till o. epotica, och undertill till de med hvarandra här 
förenade sidonackbenen. Det utlöper baktill i en tunn vertikal 
skifva. hvars öfverste del är förtjockad och öfvergår i dess främre 
