6 Kraniet. 
börja under utvecklingen att bildas öfver ampullan och bågen 
af den horisontelle canalis semicircularis. — 3:dje paret, o. 
opisthotica, Huxrey, äro hos ifrågavarande fisk!) af obetydlig 
storlek, men dock distinkta. De äro belägna å yttre kranial- 
väggen under föregående paret. Deras gränser äro: framåt till 
0. prootica, uppåt till o. pterotica, och nedåt och inåt till o. 
exoccipitalia och epotica. De äro af en suboval form samt tem- 
ligen tunna, och de äro tjockast baktill, der de hafva ett led- 
utskott för artikulationen med den undre grenen eller utskottet 
af o. posttemporale, och äfven de tjena således till fäste för 
skuldergördeln. Under sin utveckling börja de bildas öfver am- 
pullan af den bakre canalis semicircularis (enligt PArzer), samt 
äro broskben. — 4:de paret, o. prootica, HuxLEy?), som äro be- 
lägna framom o. exoccipitalia och opisthotica och framom och 
under 0. pterotica, äro de största af alla de periotiska benen, 
samt utgöra större delen af hjernskålens sidoväggar. De äro dess- 
utom lätt bestämbara derigenom att de i sin midt hafva fora- 
mina, som äro öfvertäckta af en benbrygga, och de förete en 
radiärt ojemn yta. Deras gränser äro: framåt till o. alisphenoidea 
eller kilbenets stora vingar, men nedanför dessa är deras främre 
kant fri; uppåt till o. pterotica och sphenotica; nedåt till o. 
parasphenoideum, och på inre sidan af deras nedre och främre 
delar till o. basisphenoideum, som här med dem är förenadt ge- 
nom tydliga suturer; och bakåt till o. pterotica, opisthotica och 
exoccipitalia.  Framtill förete de en snedt ingående bugt, som 
dock är utfylld eller upptagen af o. alisphenoideum, och derför 
lätt kan förbises. Den delen, som begränsar denne bugt un- 
dertill samt är förenad med de små vingformiga-sidoutskotten 
af o. parasphenoideum, hvilka af Parker 3) blifvit benämnde ”basi- 
temporal wings”, eller ale basitemporales ossis parasphenoidet, 
skjuter mycket längre fram än den öfre delen, hvars främre 
kant är nästan vertikal, och den slutar framtill med en trubbig 
spets, som ej når så långt fram som de nämnda ale. Uti den 
1) Hos somliga fiskar äro de otydliga eller försvunna samt samman- 
smälta med föregående paret; hos andra fiskar, såsom torskfiskar, äro de stora . 
2) Af CUVIER och OWEN hafva de blifvit ansedda för kilbenets stora 
vingar, och derföre erhållit benämningen ale magne ossis sphenoidei ända 
till dess deras rätta natur af HUXLEY först och PARKÉR sedan blifvit å- 
dagalagd. 
3) Philosophical Transactions, vol. 163, pag. 99. 
