Silbens-apparaten. il 
och hinna. — WSidosilbenen (0. ectethmoidea")) äro temligen stora 
ben, som hafva en till större delen transversel riktning, och 
lätt kännas derigenom att de framtill begränsa ögonhålorna samt 
utgöra skiljeväggar mellan dem och näshålorna. Inåt gränsa de 
till midtelsilbenet, som här skiljer dem från hvarandra, ehuru 
de baktill ofvan parasphenoidbenet nästan beröra hvarandra. 
Upptill gränsa de bakerst till pannbenen och den här qvarva- 
rande broskartade lemningen af primordialkraniet, och främst till 
supraethmoidbenet, ehuru der dem emellan är en temligen stor 
öppning. Framtill gränsa de till plogbenet, och nedåt och inåt 
till parasphenoidbenet. De hafva en irreguliert trekantig eller 
pyramidal form. Det öfre och bakre hörnet är längst utdraget 
och sträcker sig ungefär till ögonhålans midt, samt ligger här 
under pannbenet. Deras yttre hörn är aftrubbadt, och den mellan 
det och parasphenoidbenet varande undre kanten är tjock. Nå- 
got iunanför deras midt äro de genomborrade af ett temligen 
stort hål, till genomgång för nervus olfactorius, och som man 
derföre kan kalla foramen olfactorium. Omkring detta hål sy- 
nes förbeningen tätast, och derifrån utgå radiärt några benlister. 
"—- Midtelsilbenet (o. mesethmoideum), som, enligt hvad redan 
blifvit anfördt, är dels broskartadt och dels hinnartadt, har sitt 
läge i midten af det fasta kraniets främste ände, långs plogbe- 
nets öfre sida och emellan sidosilbenen, och tyckes derföre mot- 
svara de högre ryggradsdjurens lamina perpendicularis, hvilket 
också af Parkcer blifvit anmärkt?). Det är betäckt ofvan af su- 
praethmoidbenet, på sidorna af sidosilbenen och framom dessa 
af plogbenet, och undertill af det sistnämnda benet, och är der- 
före ej synligt utifrån, utom der det baktill förenar sig med in- 
terorbitalskiljeväggens och primordialkraniets brosk. Liksom 
hos laxen enligt Parker synes det äfven här vara deladt i 2:ne 
med hvarandra sammanbundna skifvor, som omsluta en ”meso- 
1) Cuvier (Hist. nat. des Poissons, T, I. pag. 318) har benämnt 
dessa ben frontaux antérieurs, och de förekomma under detta namn eller 
namnet prefrontalia hos de fleste författare ända tills PARKER införde det 
ofvan upptagna namnet, som bättre antyder dessa bens rätta homologi. 
Före CUVIER blefvo de ofta ansedda såsom motsvarande de högre rygg- 
radsdjurens 0. laerymalia, men sistnämnda ben saknas helt och hållet 
hos fiskarne, liksom de saknas hos Själdjuren och en stor del Hvaldjur. 
2) Philos. Transact. vol. 163, pag. 108. 
