12 Kraniet. 
nasal” kavitet!). — Det öfre silbenet (0. supraetlhmoideum”) är 
här starkt förbenadt, så att föga brosk är synligt mellan det 
och de angränsande benen. Det kännes lätt derigenom att det 
ofvan betäcker en del af kraniets främre ände eller nosdel (nasal- 
del), samt företer på midten ofvan 2:ne tydlige knölar. Det är 
af irreguliert rhomboidisk form, samt sträcker sig ej så långt 
fram som plogbenet. Baktill gränsar det till pannbenen, på si- 
dorna till sidosilbenen och plogbenet, framtill till det sist nämnda 
benet och undertill till midtelsilbenet. En broskbeklädd öppning 
förefinnes å midten af hvardera sidan mellan det och plogbenet, 
och intill denne har öfverkäkbenets afrundade öfre ledutskott 
medelst sammanbindande brosk sin artikulation. 
6. Hjessbenen. — Dessa båda ben äro temligen små, men 
bidraga till bildningen af bakre delen af hjernskålens öfre parti. 
De hafva sitt läge framom o. epotica, och äro åtskiljda från 
hvarandra genom öfre nackbenet, och gränsa således inåt till 
detta. Bakåt gränsa de till o. epotica, framåt till pannbenen, 
och utåt till o. pterotica. Mellan dem och o. epotica och pte- 
rotica är, såsom redan ofvan blifvit anfördt, en mycket djup 
grop, hvars främre hörn omslutes af hjessbenen, hvilka derföre ” 
här i sin bakre kant hafva en djup inskärning, och hvilka äfven 
bilda en stor del af denne grops tunne och genomsigtige vägg. 
De sträcka sig ungefär lika långt fram som det öfre nackbenet. 
1. Pannbenen. — Dessa äro, såsom vanligt, till antalet 
tvenne ?), och äro störst af alla dem, som bilda kraniets öfre 
vägg samt intaga större delen af dennes längd. De äro i be- 
röring med hvarandra nästan under bela deras längd, och intet 
brosk är synligt vid suturen dem emellan, eller vid suturerna 
mellan dem och de till dem gränsande benen. Den först nämnda 
suturen, som är ”falsk”, företer ojemna böjningar samt är ej 
riktigt median. Hvartdera benet har något närmare den bakre 
änden en ossificationspunkt, hvarifrån radiära ojemnheter eller 
veck utgå och sträcka sig till alla kanter af det samma. På 
1) Af en del författare, t. ex, AGASSIZ, STANNIUS och BRUCH upp- 
tagas de ofvan anförda orbitosphenoidbenen såsom tillhörande mesethmoid- 
benet och utgörande dettas bakerste afdelning. 
2)  CUVIER (anf. st. pag. 326) anser detta ben såsom motsvarande de högre 
ryggradsdjurens lanuna perpendicularis, och andra författare, såsom AGASSIZ 
och STANNIUS kalla det os nasale, och anse, att det är ett oparigt näsben. 
3) Det händer dock stundom att de äro sammanvuxna till ett ben. 
Så t. ex. hos torsken. 
