Suspensorial-apparaten. 13 
undre sidan hafva en del af dessa ojemnheter framtill antagit 
formen af höge och skarpe kölar, af hvilka den ene är större 
än de andre och å hvardera sidan begränsar hjernkapselns främre 
öppning. Vid hvardera af de nämnde ossificationspunkterne är 
ett foramen för blodkärl. Dessa bens gränser äro följande: 
Baktill gränsa de till öfre nackbenet, hjessbenen och o. pterotica ; 
inåt gränsa de till hvarandra, och utåt till o. pterotica, o. sphe- 
notica och o. ectethmoidea; och framtill gränsa de till det öfre sil- 
benet. Dessutom gränsa de undertill till alisphenoidbenen och 
till de broskartade orbitosphenoidbenen, och den här qvarvarande 
delen af det broskartade primordialkraniet. Vid yttre sidorna 
hafva de framtill en urbugtning för ögonhålorna, hvilken ur- 
bugtning ytterst begränsas baktill af o. sphenoticum, och framtill 
af o. ectethmoideum. — Öfre silbenet, hjessbenen och pannbenen 
äro bildade genom perichondrisk förbening, eller enligt PARKER 
”parostosis”, liksom äfven ploghbenet och parasphenoidbenet. 
II. Det lösa Kraniet eller Benhufvudets lösa ben. 
1. Suspensoriets ben eller Suspensorial-appara- 
ten. — Till denne apparat, som, såsom 1 allmänhet de andre 
till kraniet hörande rörlige benapparaterne, är parig, och som 
förmedlar sambandet mellan det fasta kraniet och underkäken 
samt tunghbensapparaten, eller genom hvilken desse äro upp- 
hängde vid det samma, höra 3:ne ben: os hyomandibulare, 
HuxLeY!); o. symplecticum, &. Cuvier?); och o. quadratum, HuxLeY?). 
— Os hyomandibulare är det öfversta benet i suspensoriet, och 
kännes dessutom lätt derigenom, att dess tjockare delar förete 
formen af ett snedt kors, omkring hvars öfre del de tunnare 
benpartierna äro med till en del radiär struktur grupperade. 
1) Elements of comparat. Anat. pag. 181. Enligt samme författare 
sedermera (Proceed. of the Zoolog. Society of London, 1869, pag. 405) är 
detta ben motsvarande eller homologt med däggdjurens incus. Af CUVIER 
(Hist. nat. des Poissons T. I, pag. 341) har det erhållit benämningen tem- 
poral. 
2) LIL. c. pag. 344 under benämningen symplectique. j 
3) Elements etc. pag. 177. — Af CUVIER (1. c. pag. 340) benämndes 
detta ben Jjugal, och af sednare författare t. ex. STANNIUS (Handbuch d. 
Anat. d. Wirbelthiere, 2 Aufl. die Fische, pag. 71)0. quadrato-jugale. En- 
ligt HUXLEY (Proceed. of the Zoolog. Soc. of London 1869, pag. 391 —407) 
är detta ben homologt med en del af däggdjurens malleus. 
