24 Kraniet. 
benshornen utgöras hvardera af 4 afdelningar. 1:ste afdelningen, 
som är fästad till bakre änden af os linguale, utgöres af.2:ne 
korta men distinkta ben, som af Parker fått benämningen o. 
hypohyalia!).  Derefter följer ett stort hoptryckt, aflångt och 
något bakom midten bredare ben, som å det bredaste stället 
genom en tvärgående sutur är deladt i 2:ne afdelningar eller 
9.ne ben. Det I1:sta af dessa ben, som är det längsta, är det egent- 
liga tungbershornet och har erhållit benämningen ceratohyale, och 
det 2:dra kortare har fått namnet epihyale. Nära bakre änden är 
på öfre kanten af detta sednare ben fästadt ett litet stafformigt, kort 
och temligen smalt ben, som af Cuvier och andra blifvit identi- 
fieradt med processus styloideus hos menniskan och derföre 
kalladt ”osselet styloide”, och af Owes, Huxzey och PARKER er- 
hållit namnet ”stylohyal”, och som vi derföre kunna kalla os 
stylohyale eller ock stylohyoideum. Detta ben är af stor be- 
tydelse, emedan genom det tungbensapparaten är upphängd vid 
brosket vid nedre änden af o. lyomandibulare. På ossa cerato- 
hyale och epihyale som bära gälhinnan, sitta såsom bihang olik- 
stora (de bakre störst) sabelformiga ben, af hvilka 9 sitta på 
det förstnämnda, och alla dessa äro gälhinnans strålar, eller radit 
branchiostegales, PArxer?). Hvardera af de 4 parige gälbågarne, 
af hvilka de 3:ne första äro fästade vid sidorna af bakre än- 
darne af 1:sta till 3:dje ossa basibranchialia, och den 4:de en- 
dast till brosk bakom det 3:dje o. basibranchiale, består af flera 
afdelningar, och de äro upptill fästade under kraniets basis. Å 
de 3:ne främsta märkas 4 afdelningar och å det 4:de 3:ne dy- 
lika. Den 1:ste vid basibranchialbenen fästade afdelningen (0. 
lypobranchiale, Parker) aftager i längd bakåt, så att den är 
längst på den 1:ste och kortast på den 3:dje gälbågen, och den 
har undertill vid sin inre ände ett nedåt och framåt rigtadt ut- 
skott. Denne afdelning saknas på den 4:de gälbågen. Den der- 
efter följande afdelningen (0. ceratobranchiale, PARKER) är den 
längste, och den, såväl som den föregående och följande, är å 
bakre sidan långsåt urhålkad, för att lemna tillräckligt utrymme 
för de der gående större blodkärlen. Denna afdelniug är unge- 
fär af samma längd på alla gälbågarne. Följande afdelning (o. 
1) Af OWEN och HUXLEY hafva de blifvit kallade ”basihyals”, hvaraf 
äfven benämningen basilwoidea blifvit härledd. 
2) De hafva förut vanligen kallats radi membrane branchiostege. 
