Refbenen och de båda ryggfenorna. 29 
till den heterocerca stjertformen, ehuru stjertfenan här eljest är 
homocere. 
Refben eller pleurapophyser förefinnas vid alla bål- 
kotorna, med undantag af den sista, och deaf det bakersta paret 
äro helt små. De 2:ne första paren äro mindre än de följande. 
De äro i allmänhet af medelmåttig storlek, och de främre 
från och med 3:dje paret äro upptill tjockare och starkare böjda 
än de bakre. De 4 främre paren äro fästade till neurapophy- 
serne, de följande 5 paren till kotkropparne uti fördjupningar, 
det 10:d» paret dels till kotkroppen och dels till parapophyserne, 
och de följande paren endast till desse sednare, baktill och innan- 
för deras spetsar, på de främre kortare nära intill kotkropparne. 
och på de bakre långt från desse sednare. De främre 4 paren 
äro således fästade något högre upp på kotorna än de andre, 
bakom prezygapophyserne. Till refbenen, med undantag af de 
7 bakersta paren, äro baktill och närmare deras öfre ände löst 
fästade mindre aponeurotiska ben (ossa epipleuralia, Owes!), 
som ligga mellan rygg- och sidomusklerna, och tjena till att 
gifva stöd åt de der varande aponeuroserne. 
De opariga fenorna. 
De båda ryggfenorna. Dessas såväl som analfenans 
strålar äro med basen fästade vid och artikulera med så kallade 
mellantagg-ben (ossa interspinalia), som hafva fått sitt namn 
deraf att de med spetsarne nedskjuta mellan neuraltaggarne eller 
processus spinosi superiores. Dessa ben hafva i allmänhet for- 
men af mer eller mindre breda dolkblad med 4 eggar, af hvilka 
de 2:ne (fram- och baktill) äro tunnare och mera utstående. 
Deras spetsar äro nedåt rigtade, och deras uppåt rigtade bas 
är utbredd åt sidorna och har en artikulationsyta för den i all- 
mänhet starka och rörliga ginglymus-artikulationen med fen- 
strålarnes bas, samt har sitt läge i sjelfva ryggkanten, så att 
fenstrålarnes rörelse icke hindras af kroppens hudbeklädnad. De 
mellantaggben eller interspinalben, som tillhöra den främre rygg- 
fenan, äro bredare än de tillhörande den bakre, och af de förra 
äro de främre bredast, med undantag af det främsta. Det sist 
nämnda, som är inskjutet mellan spetsarne af 1:sta och 2:dra 
neuraltaggarne, bär ej någon fenstråle samt är mindre och kor- 
1) De hafva äfven blifvit kallade ossa intermuscularia. 
